Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5621/20 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н.Ф.
Категорія 86 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/5621/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Арапова Олександра Олександровича на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня 2020 року про призначення судово-психіатричної експертизи, яка постановлена суддею Слюсарчук Н.Ф. в м. Житомир

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої постановлено наступні питання:

- Якими хворобами хворіє ОСОБА_2 ?

- Чи може ОСОБА_2 , у зв`язку із хворобами розуміти свої дії та керувати ними?

- Чи може ОСОБА_2 приймати участь в судовому засіданні з метою надання особистих пояснень по суті справи, враховуючи його стан здоров`я?

Проведення експертизи доручено експертам Житомирської обласної психіатричної лікарні, яких попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Для проведення експертизи експертам надати історію хвороби ОСОБА_2 та інші медичні документи на їх розсуд.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Арапов О.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду щодо призначення експертизи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана ухвала є немотивованою, оскільки не містить жодного посилання на наявність підстав для проведення відповідної експертизи. Зокрема зазначає, що за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я особи, суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Однак матеріали справи не містять будь-яких медичних та інших документів, які вказають на наявність підстав вважати, що останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, в порушення вимог ч.3 ст.104 ЦПК України суд також не повідомив ОСОБА_2 про те, що щодо нього розглядається справа про визнання його недієздатним та не направив на його адресу ухвалу про призначення експертизи.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу заявник ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції під час розгляду даного питання вірно встановив обставини справи, дотримався процедури розгляду питання щодо призначення експертизи та прийняв судове рішення у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Зазначив, що на даний час між ОСОБА_2 , його дочкою та дружиною існують неприязні стосунки через поділ майна. Останні систематично проявляють стосовно нього безпідставну агресію, цькування, психологічне та фізичне насильство, про що свідчить рішення Житомирського районного суду від 11 серпня 2020 року про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на строк один місяць, яким тимчасово заборонено вказаним особам наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому зазначив, що його довіритель не проявляє будь-якої агресії до оточуючих, після дорожньо-транспортної пригоди дійсно мав проблеми зі здоров`ям, проте не потребує нагляду у лікаря-психіатра, за станом здоров`я здатний самостійно себе обслуговувати за місцем проживання та працювати.

Заявник ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому зазначила, що батько за станом свого здоров`я є хворою людиною, яка потребує лікування у психіатричній лікарні, оскільки постійно проявляє агресію до оточуючих людей, в тому числі до неї та її матері. При цьому не заперечувала наявність між сторонами спорів щодо поділу майна, конфліктних ситуацій та неприязних стосунків.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання про розгляду справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. З урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення у справі про визнання особи недієздатною судово-психіатричної експертизи, суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для призначення експертизи з метою встановлення психічного стану громадянина ОСОБА_2 та здатності розуміти ним значення своїх дій та керувати ними.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частина друга зазначеної статті передбачає, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація, медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, суд не звернув уваги, що на час її постановлення матеріали справи не містили достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи недієздатною заявник посилалась на виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 22924, з якої слідує, що в період з 12.10.2019 року по 05.12.2019 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікування в Обласній клінічній лікарні О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради через отримання чисельних травм та переломів в результаті ДТП. При виписці рекомендовано лікування по місцю проживання.

Також у період з 06 грудня 2019 року по 28 лютого 2020 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікування у ТОВ «Реабілтаційний центр Чайка».

Із виписки картки стаціонарного хворого пацієнта № 300 від 03.03.2020 року слідує, що ОСОБА_2 проходив лікування та реабілітацію після ДТП. Був оглянутий лікарями, в тому числі 24.12.2019 року психіатром, який поставив діагноз: відновний період перенесеної політравми у вигляді емоційно-вольових розладів. На час виписки на фоні проведеного лікування та реабілітації стан пацієнта покращився. Рекомендовано: нагляд сімейного лікаря, невролога, уролога та прийом ліків.

Інших доказів, які б свідчили про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , як і доказів про те, що внаслідок психічного захворювання він проявляє агресію до оточуючих людей, матеріали справи не містять, а тому висновок суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для призначення експертизи є передчасним.

Посилання заявника на направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 17.06.2020 року, яка була подана ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, також не свідчить про наявність хронічного, стійкого психічного розладу батька, оскільки рішення самого лікаря-психіатра про госпіталізацію особи до суду представлено не було, і як пояснював представник апелянта, направлення у психіатричну лікарню здійснювалось на виконання оскаржуваної ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до пункту (е) частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше як у випадках і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у разі законного затримання психічнохворих.

Згідно частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01 червня 2016 року у справі № 2-рп/2016 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності)положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» виходить із того, що серед фундаментальних цінностей дієвої конституційної демократії є свобода, наявність якої у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо. Право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України (пункт 2.3 згаданого рішення).

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, є заінтересованою особою і має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених належними і допустимими доказами застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт з такою особою, а краще опитати її (за необхідності - дистанційно, у режимі відеоконференції). Якщо на момент розгляду справи окремого провадження особа позбавлена волі як психічно хвора, суд має перевірити законність підстав позбавлення волі такої особи, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд.

Разом з тим, суддя, не маючи достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб, призначаючи оскаржувану ухвалу про призначення експертизи, одноособово, без участі двох присяжних, без участі заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування, порушив процесуальний порядок розгляду справи даної категорії та порядку призначення експертизи, що призвело до постановлення оскаржуваної ухвали, яка не відповідає нормам процесуального права, що є підставою для її скасування.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Арапова О.О. задовольнити, ухвалу судді Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня 2020 року про призначення судово-психіатричної експертизи скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Арапова Олександра Олександровича задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня 2020 року в частині призначення судово-психіатричної експертизи скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді