Справа №461/4400/20
Провадження 2/461/1113/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.05.2016 року Галицьким РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди -

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» 63832, 84 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати у розмірі 2102,00 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2018 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АМ/35215793, забезпечений транспорт ЗАЗ ТР698Р, д.р.н. НОМЕР_3 .

29.12.2018 року о 20 годині 55 хвилин в м. Львові по вул. Угорській, 2 відбулася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ ТР698Р, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням відповідача та транспортного засобу Пежо, д.р.н. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб Пежо, д.р.н. НОМЕР_4 .

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем БАЗ ТР698Р, д.р.н. НОМЕР_3 , що підтверджується постановами Галицького районного суду м. Львова у справі 464/71/19 від 13.03.2019 року та Сихівського районного суду м. Львова у справі № 464/80/19 від 26.02.2019 року.

Оскільки на момент вчинення ДТП відповідальність відповідача була забезпечена полісом страхування №АМ/35215793, позивач прийняв на себе майнову відповідальність та відшкодував власнику транспортного засобу Пежо, д.р.н. НОМЕР_4 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 63832,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15034 від 26.04.2019 року.

Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою з проханням добровільно відшкодувати суму виплаченого страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення, в зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони про судове засідання повідомлені належним чином, шляхом скерування повідомлення про судове засідання на електронні адреси сторін, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 26.09.2018 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АМ/35215793, забезпечений транспорт ЗАЗ ТР698Р, д.р.н. НОМЕР_3 /а.с. 4/.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України за настання ДТП 29.12.2018 року на вул.Угорській, 2 у м.Львові, внаслідок якого транспортний засіб марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_4 , зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками /а.с.5/.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26.02.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України за керування автомобілем марки ЗАЗ TF698Р, д.н.з. НОМЕР_3 , 29.12.2019 року о 20:55 год, у м. Львові по вул. Угорська,2 з ознаками алкогольного сп`яніння /а.с.6/.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

14.01.2019 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ТзОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхове відшкодування /а.с.12/.

Згідно дослідження спеціаліста №96-D/50/6 від 08.02.2019 року, виконаний ФОП ОСОБА_3 та ремонтної калькуляції №50966 від 09.02.2019 року матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ марки «Пежо», державний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження складає 66344,40 грн. /а.с.15-21/.

Окрім того, як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування, вартість страхового відшкодування становить 63832,84 грн. /а.с.9/.

На підставі заяви ОСОБА_2 ТзОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» було складено страховий акт №19.59.52.15793-020 від 26.04.2019 року /а.с.11/.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 63832,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15034 від 26.04.2019 /а.с.10/.

У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страховог о акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

Позивачем як страховиком автомобіля марки ЗАЗ TF698Р, д.н.з. НОМЕР_3 , було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілому суми страхового відшкодування в розмірі 63832,84 гривень.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Таким чином, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено в ході розгляду справи, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5215793.

22.04.2019 року позивач звертався до відповідача із претензією про добровільне відшкодування шкоди, згідно якої просить ОСОБА_1 відшкодувати майнову шкоду, яка складає 63832,84 грн.

Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять.

За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 26.09.2018 року у м. Львові, покладений саме на відповідача, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.979, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.4,12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.05.2016 року Галицьким РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 63 832,84 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот тридцять дві гривні 84 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.05.2016 року Галицьким РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцятиднів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», , місце знаходження: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.05.2016 року Галицьким РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.