Справа № 309/3579/19
Провадження № 2/309/51/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участі секретаря: Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . після смерті матері ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0648 га. призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 . Після смерті спадщину прийняв його батько ОСОБА_2 шляхом фактичного проживання з померлою на день смерті, однак не оформив її та не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.. Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина і спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі, які не претендують на спадкове майно. Звернувшись до нотаріуса із питанням прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. В своєму позові позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0648 га. яка розташована в АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надіславши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного .

В судовому засіданні встановлено , що рішенням ІХ сесії 5 скликання Хустської міської ради № 711 від 18 березня 2008 року ОСОБА_6 мешканці АДРЕСА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0648 га. в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель .( а.с.22)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 червня 2016 р.( а.с.19)

Після смерті ОСОБА_6 вказану земельну ділянку успадкував батько позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 7 червня 2018 р. ( а.с. 20)

Після смерті ОСОБА_2 його спадкоємцями є його діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( а.с.7, 10, 13, 16, 17)

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є спадкоємцями за померлим батьком ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не заперечують щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті їх батька ОСОБА_2 на земельну ділянку за їх братом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності померлого ОСОБА_2 на земельну ділянку, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 , права власності на земельну ділянку площею 0,0648 га. яка розташована в АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Керуючись вимогами ст.ст. ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України та ст.ст.377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» с у д

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 мешканцем АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0648 га. яка розташована в АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.