РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/5912/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/200/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник: правонаступник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року , ухваленого в складі судді Кушнір Н.В., дата складання повного тексту ухвали не вказана, у справі №570/5912/13-ц

в с т а н о в и в :

03 жовтня 2019 року до суду надійшла заява правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду у справі №570/5912/13-ц.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року у скасуванні заходів забезпечення позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявник не надав суду доказів повного виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення виконання рішення суду.

В поданій на рішення апеляційній скарзі заявник, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач вказує, що судове рішення законне та обґрунтоване просить залишити його без зміни.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та вжито захід забезпечення позову, а саме:

- заборонено Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області, Управлінню Держгеокадастру у Рівненському районі, реєстраційній службі Рівненського районного управління юстиції, органам нотаріату вчиняти будь-які дії щодо оформлення чи переоформлення прав на земельну ділянку загальною площею 0.3080 га та самовільно захопленої ділянки площею 0.05 га, якою фактично користується ОСОБА_1 .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у його позові.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року визнано недійсним рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 23 квітня 2014 року №737 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 », визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12 травня 2014 року видане реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції Рівненської області про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, розташованої в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та скасувати внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис №5608109 про право власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку, скасовано державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та внесених до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки, площею 0.25 га, що розташована в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та присвоєння їй кадастрового номера.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 проїзною частиною на АДРЕСА_1 шляхом звільнення самовільно зайнятою проїзної частини АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 Криниця АДРЕСА_1 , площею 0.0058 га. шляхом знесення самочинно встановленої огорожі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати .

Постановою Верховного суду від 16 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Рівненської області залишено без змін.

Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно ч. 7 ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які належні та достатні докази того, що судові рішення виконанні повному об`ємі заявник суду не надав і судом їх не здобуто.

Навпаки із матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження від 30 березня 2017 року ВП № 53174849 від 30 січня 2018 року ВП № 53174945 відкрито лише в частині зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 проїзною частиною на АДРЕСА_1 та стягнення судових витрат та закінчено виконанням відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Будь-яких доказів щодо виконання в повному об`ємі судового рішення в частині визнання недійсним рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 23 квітня 2014 року №737 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 », визнання недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12 травня 2014 року про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, розташованої в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та скасування внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис №5608109 про право власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та внесених до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки, площею 0.25 га, що розташована в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та присвоєння їй кадастрового номера.

Ураховуючи те, що підстави застосування заходів забезпечення виконання рішення суду не змінились і потреба в них не відпала, тому застосовані заходи його забезпечення не підлягають скасуванню.

Відмова у скасуванні заходів забезпечення позову, відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідним клопотанням при появі нових обставин по справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Ураховуючи наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 381,382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: