Дата документу 14.02.2020
Справа № 501/1724/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання дитини

та зустрічного позову ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ,

представник третьої особи - Лісіцина О.М.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

31.05.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогами про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з часу припинення шлюбних відносин з нею проживає їх малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка просить суд визначити місце проживання спільної дитини з нею за місцем її проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 ..

30.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини (а.с.67-70), в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення способу спілкування ОСОБА_2 з донькою за наступним графіком: щороку протягом 10 днів на Різдвяні канікули, щороку на літні канікули протягом одного місяця, з урахуванням шкільного розкладу дитини, кожну другу в місяці п`ятницю та суботу - з 13.00 години п`ятниці до 19.00 години суботи без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі і дідуся на території України. Проти визначення місця проживання дитини з матір`ю не заперечував.

20.09.2019 року ОСОБА_1 надала до суду відповідь на відзив (а.с.98-101), просила встановити порядок спілкування батька з дитиною у відповідності до висновку органу опіки та піклування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просила суд задовольнити первісний позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 просила суд задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у зустрічній позовній заяві.

Представник третьої особи підтримав висновки щодо місця проживання дитини та встановлення графіку спілкування батька з дитиною.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 04.07.2019 року надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с.48).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 09.07.2019 року надала до суду заяву про долучення до справи додаткових доказів (а.с.50-51).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 21.08.2019 року надала до суду заяву про долучення доказів (а.с.81).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 21.08.2019 року надала до суду заяву про відмову у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_2 та розгляд даної заяви без її участі (а.с.83-84).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 21.08.2019 року надала до суду заяву про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом та розгляд даної заяви без її участі (а.с.85).

Представник третьої особи - Лісіцина О.М. 19.09.2019 року надала до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.97).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.43-44).

В судовому засіданні 21.08.2019 року протокольною ухвалою прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.87-88).

В судовому засіданні 20.09.2019 року протокольною ухвалою закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.107).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року по 19.02.2015 року, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2015 року у справі 501/99/15-ц (а.с.25).

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

Після припинення шлюбних відносин донька залишилась проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованийх в квартирі (а.с.13).

Відповідно до висновку Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування від 19.08.2019 року доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.73-74).

Відповідно до висновку Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування від 09.10.2019 року доцільно визначити наступний порядок спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щотижня у п`ятницю та суботу з 13.00 години до 19.00 години, в канікулярний період за попередньою домовленістю між батьками та за бажанням дитини (а.с.113-114).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1, 2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач стверджував, що дитина з моменту розірвання шлюбу проживає з матірю, спору між ним та ОСОБА_1 щодо місця проживання доньки не має.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за первісним позовом в судовому засіданні стверджувала, що її звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має на меті вирішення життєво важливих питань в житті дитини, в тому числі - при одержанні згоди батька для виїзду за межі України з донькою для відпочинку, оздоровлення і лікування.

Суд бере до уваги, що з 2018 року існує спрощена процедура виїзду дитини за кордон, якою може скористатись той із батьків, з яким проживає дитина. Місце проживання має обов`язково підтверджуватись рішенням суду або органу опіки та піклування, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з тим із батьків, який має намір виїздити за межі України з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб.

Так, порядок та підстави виїзду дитини за кордон без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків регулюється частиною 5 статті 157 Сімейного кодексу України та пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою КМУ №57 від 27.01.95р.

Згідно абз.2 п.5 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей.

Отже, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що вимога первісного позову про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню.

Також, суд доходить до висновку про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини з наступних підстав.

За ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч.7, 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст.ст.141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 щодо визначення порядку спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною у спосіб, визначений рішенням органу опіки та піклування, з урахуванням режиму та інтересів дитини.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного- процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради) про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

2. Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

3. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

4. Визначити наступний порядок спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щотижня у п`ятницю та суботу з 13.00 години до 19.00 години, в канікулярний період за попередньою домовленістю між батьками та за бажанням дитини з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі і дідуся на території України.

5. В задоволенні решти вимог відмовити.

6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко