Справа №442/2156/20
Провадження №2/442/763/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до Ступницької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на частку в статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства П. ОСОБА_2 жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області, яка становить 100 %, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Батько заповіту не залишив. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок в с.Ступниця та його частка, як засновника, у складеному капіталі Фермерського господарства П.ОСОБА_2 жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області, яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. з відповідною заявою, заведено спадкову справу № 142/2016. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, він був змушений визнати право власності на нього у судовому порядку. 05.02.2020 отримав від нотаріуса письмову відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства П. ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, щоб підтверджували склад такого майна. Фермерське господарство П. ОСОБА_2 , жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області, засноване спадкодавцем та зареєстроване як юридична особа Дрогобицької районною державною адміністрацією 24.10.1991 року №245. Редакція Статуту господарства на той час діючого законодавства не передбачала наявність складеного капіталу. ОСОБА_2 завжди був єдиним засновником та членом даного господарства, а відтак його частка становила 100%. Оскільки відсутня обґрунтована можливість нотаріального оформлення права власності на спадщину, він змушений звернутись з даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву з проханням слухати справу без участі їхнього представника. Щодо задоволення позовних вимог не заперечили.

Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Копією рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2016 року підтверджується, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 465582, Фермерське господарство П. ОСОБА_2 , жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області, зареєстроване як юридична особа Дрогобицької районною державною адміністрацією 24.10.1991 року за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Ступниця, вул. Ковпака, 40; ідентифікаційний код юридичної особи 20829143.

Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.03.2020 за № , єдиним засновником (учасником) Фермерського господарства П.ОСОБА_2, жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області (код 20829143) був ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

З копії листа №02-14 від 05.02.2020 року приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу Москалик Л.П. встановлено, що 11.08.2016 року заведено спадкову справу № 142/2016 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідно до наявних у спадковій справі документів неможливо встановити склад спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського. господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України, або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Згідно ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблень господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що, вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину за законом, вчинивши після смерті батька усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, з незалежних від нього причин, у видачі такого було відмовлено, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.81,264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства П. ОСОБА_2 жителя с. Ступниця Дрогобицького району Львівської області, яка становить 100 %, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2020.

Суддя Грицай М.М.