Ухвала

01 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 201/17000/17

провадження № 61-7389 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Державної казначейської служби України про зобов`язання негайно виплатити борг,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази сплати судового збору та уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень.

У травні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги, однак заявник не виконав вимоги ухвали від 04 травня 2020 року в частині сплати судового збору у розмірі 420,40 грн. Разом з цим, просив звільнити від сплати судового збору, підставі статей 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою цього ж суду від 28 травня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 травня 2020 рокупротягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

Як видно із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав ухвалу суду від 28 травня 2020 року - 09 червня 2020 року.

18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ).

Прикінцевими та перехідними положеннями цього закону передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому строки, які були автоматично продовженні згідно із Законом № 540-ІХ, продовжуються до 06 серпня 2020 року.

Станом на 01 вересня 2020 року від ОСОБА_1 не надходила заява про продовження строків на підставах, визначених Законом № 731-ІХ.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак станом на 01 вересня 2020 року ухвалу Верховного Суду від 04 травня 2020 року не виконано і відомості про те, що заявник вживав заходів щодо усунення недоліків скарги у Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутні, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 01 вересня 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь