Справа №265/1600/20
Провадження №2/265/911/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л.В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 липня 2018 року на перехресті проспекту Перемоги та вулиці Орджонікідзе в місті Маріуполі Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ZAZ Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 33104-318» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року було визнано в діях ОСОБА_1 порушення ПДР України, однак провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В результаті даної ДТП автомобіль «ГАЗ 33104-318», номерний знак НОМЕР_2 був пошкоджений, внаслідок чого його власнику зподіяно матеріальну шкоду. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За послуги ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» потерпілий поніс витрати в сумі 2 650 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 201 від 27 жовтня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ГАЗ 33104-318», номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає 15 481,65 грн. Добровільно відповідачем шкода потерпілому не відшкодована. 22 серпня 2018 року потерпілий подав позивачу повідомлення про ДТП, а 10 січня 2019 року - заяву про відшкодування шкоди. На підставі наказу № 3092 від 28 березня 2019 року позивач відшкодував Головному управлінню ДСНС України в Донецькій області 3-му Державному пожежно - рятувальному загону майнову шкоду в розмірі 18 131,65 грн.

З урахуванням наведеного просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані із здійсненням регалментної виплати потерпілому в сумі 18 131,65 грн. та судовий збір в сумі 2 102 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог 08 травня 2020 року відповідачем до суду подано відзив, в якому він зазначає, що підстав для задоволення позовної заяви не має. Зазначив, що він дійсно був учасником ДТП, яка відбулася 30 липня 2018 року на перехресті проспекту Перемоги та вулиці Орджонікідзе в місті Маріуполі Донецької області за участю автомобіля, яким керував він та автомобіля «ГАЗ 33104-318» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Однак свою вину у скоєному він категорично заперечував. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року провадження по справі відносно нього за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та не вирішено питання про його вину у вчиненні ДТП. Тому ця постанова не може бути доказом правової підстави для стягнення з нього грошових коштів, пов`язаних із здійсненням позивачем регламентної виплати потерпілому. З наведених підстав просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Марченко Н.М. на розгляд справи до суду не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Також надала суду письмові пояснення, в яких вказувала на те, що з правового аналізу норми ч.2 ст.38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та постанові Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у справі № 524/7468/18. За таких обставин, вина відповідача ОСОБА_1 була встановлена та доведена постановою суду, адже в його діях вбачається порушення ПДР України, що призвело до настання наслідків у вигляді матеріального збитку, який поніс потерпілий у зв`язку з відновленням порушеного права. Просить залишити поза увагою суду відзив відповідача на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 при розгляді справи позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що його вина у скоєнні ДТП 30 липня 2018 року на перехресті проспекту Перемоги та вулиці Орджонікідзе в місті Маріуполі Донецької області з участю автомобіля «ГАЗ 33104-318» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 є недоведеною, тому підстав для відшкодування ним шкоди позивачеві немає.

Представник відповідача - адвокат Заволокін Ю.Д. позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 линя 2018 року на перехресті проспекту Перемоги та вулиці Орджонікідзе в місті Маріуполі Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ZAZ Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 33104-318» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті даної ДТП автомобіль «ГАЗ 33104-318», номерний знак НОМЕР_2 був пошкоджений, внаслідок чого його власнику зподіяно матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 201 від 27 жовтня 2018 року складає 15 481,65 грн. (а.с.8-23).

З платіжного доручення № 1211 від 12 жовтня 2018 року, вбачається, що вартість послуг ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», які поніс потерпілий - ДПРЗ-3 ГУ ДСНС у Донецькій області складає 2 650 грн. (а.с.7).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

22 серпня 2018 року потерпілий подав позивачу повідомлення про ДТП, а 10 січня 2019 року - заяву про відшкодування шкоди (а.с.24-26).

На підставі наказу №3092 від 28 березня 2019 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодував Головному управлінню ДСНС України в Донецькій області 3-му Державному пожежно - рятувальному загону майнову шкоду в розмірі 18 131,65 грн. (а.с.27-28).

Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив п.3.2 ПДР України. Однак провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.5).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином виходячи з наведених вище норм права у позивача МТСБУ виникає право зворотної вимоги лише до винної особи, вина якої у вчиненні ДТП є обов`язковою умовою для стягнення з особи страхової виплати при поданні регресного позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1167,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо - транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Суд погоджується з тим, що непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, перелік яких закріплено в ст.251 КУпАП.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року видно, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно відповідача ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП судом не надавалася правова оцінка доказам по справі, зокрема, й протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Тобто фактично судом не встановлено наявності вини відповідача у вчиненні даного правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини вищевказаної постанови суду пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається (а.с.5).

В подальшому вказана постанова суду першої інстанції постановою судді Донецького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишена без змін, як така, що винесена з дотриманням вимог ст.ст.283,284 КУпАП, є законною та обгрунтованою (а.с.6).

Аналіз наданих суду та досліджених при розгляді справи доказів свідчить про невстановлення вини відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 30 липня 2018 року, а встановити таку з інших джерел судом також неможливо.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що при розгляді справи судом не встановлено вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП 30 липня 2018 року на перехресті проспекту Перемоги та вулиці Орджонікідзе в місті Маріуполі Донецької області за участю автомобіля «ZAZ Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував та автомобіля «ГАЗ 33104-318» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , а також безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та заподіянням шкоди потерпілому - Головному управлінню ДСНС України в Донецькій області 3-му Державному пожежно - рятувальному загону внаслідок даної ДТП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із здійсненням МТСБУ регламентної виплати потерпілому в сумі 18 131,65 грн., а тому відмовляє в позові повністю.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не підлягає стягненню з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст.1166,1188,1191 ЦК України, ст.ст.12,77,81,82,141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відмовити.

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 28 серпня 2020 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.