Справа № 202/650/20
Провадження № 2/202/1000/2020
01 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він звернувся до Шостої дніпровської нотаріальної контори, однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю оригіналу у нього правовстановлюючого документа.
Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснював, що оригінал свідоцтва про право власності на житло знаходиться у відповідача.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував щодо ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 13.08.2019 року.
Згідно заповіту від 26.01.2010 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належну їй частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно листа комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 5143 від 25.05.2020 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить 1/2 частина - ОСОБА_3 та 1/2 частина - ОСОБА_4 .
14.08.2019 року до державного нотаріуса звернувся ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
Однак, постановою державного нотаріусу Шостої дніпровської нотаріальної контори від 23.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.
Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.
Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г.В. Бєсєда