Справа № 175/4624/19
Провадження № 2/175/1324/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Новік Л.М.,

за участю секретаря - Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона ОСОБА_1 є рідною племінницею по ліні матері, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; встановлення факту прийняття її матір`ю, ОСОБА_4 , спадщини, яка складається з 1/5 частини будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та 1/4 частини земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0933 га, згідно державного акту серії ДП ДН № 027837, виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради від 24.12.1997 р №140/34, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , визнання за нею, ОСОБА_1 , права власності на 1/5 частину будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за нею, ОСОБА_1 , права власності на 1/4 частину земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0933 га, згідно державного акту серії ДП ДН № 027837, виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради від 24.12.1997 р №140/34, належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, встановлення факту родинних відносин, що вона - ОСОБА_1 є рідною племінницею по ліні матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ; визнати за нею, ОСОБА_1 , права власності на 1/5 частину будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у власності її рідною бабусі, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився житловий будинок площею 25 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1 ), що підтверджується довідкою про право особистої власності на житловий будинок, яка видана Новоолександрівською сільрадою Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.10.1984 р. № 1755 та зареєстрована в погосподарській книзі Новоолександрівської сільради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 2171.

За життя бабуся - ОСОБА_6 , склала заповіт від 30.07.1980 р., відповідно до якого заповідала зазначене нерухоме майно своїм дітям: моїй матері - ОСОБА_7 , моїм тітка та відповідно рідним сестрам моїй матері - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та своєму сину - моєму дідькові та брату моєї матері - ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/5 кожному.

Після смерті бабусі - ОСОБА_6 , всі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину по 1/5 на будинок отримали всі спадкоємці.

У подальшому, під час приватизації землі, право власності на земельну ділянку було оформлено на наявних власників будинку: на мою матір - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 по ј на кожного.

На даний час, вона є власницею 1/5 частини будинку та ј земельної ділянки загальною площею 0,0922 га, як спадкоємиця після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2016 р. та власницею земельної ділянки в розмірі 923 кв.м. на підставі договору дарування від 05.05.2004 р., за яким ОСОБА_13 подарувала мені успадковану нею 1/4 частину земельної ділянки за вказаною вище адресою.

У ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 , якій належала 1/5 частина домоволодіння та ј частина земельної ділянки за вказаною адресою.

ЇЇ мати - ОСОБА_4 , була спадкоємицею другої черги, та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, що свідчить про прийняття спадщини, оскільки ховала свою сестру (її тітку) ОСОБА_3 , користувалась будинком, у тому числі і частиною, що належала тітці та земельною ділянкою, обробляла її, сплачувала за них всі необхідні платежі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядька - ОСОБА_5 , її мати - ОСОБА_4 була також спадкоємицею другої черги. Вона фактично прийняла спадщину у вигляді 1/5 частини будинку шляхом користування нею.

Оскільки вона успадкувала майно після смерті матері, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2016 р., то також вона успадкувала і майно, що належало за життя її тітці - ОСОБА_3 та моєму дядьку ОСОБА_5 , на яке мати не була в змозі оформити право власності через відсутність документів, що підтверджують родинність відносин.

Після смерті матері - ОСОБА_4 , вона єдина користується будинком, у тому числі, частиною тітки та дядька, ремонтує будинок, користується земельною ділянкою, що належить тітки, сплачує необхідні платежі.

Крім того, формально спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є також їх рідна сестра, її тітка - ОСОБА_2 , відповідачка по справі, яка спадщину не прийняла та свої права на неї не заявляє.

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ніхто не звертався.

ЇЇ мати не мала документів, що підтверджують родинність зв`язків, оскільки в свідоцтві про народження матері по-батькові зазначено ОСОБА_14 , а батьком ОСОБА_15 , а у інших її братів та сестер батьком записаний ОСОБА_16 . Це сталося через те, що батьком моєї матері був чоловік на ім`я ОСОБА_17 , з яким бабуся певний час жила, але не перебувала у шлюбі. В свідоцтві про народження ОСОБА_18 батько, а саме його прізвище, ім`я, по-батькові, вказані зі слів матері. Прізвище вказано ОСОБА_16 , з яким вона на той час вже перебувала в шлюбі і який є рідним батьком інших дітей, а по-батькові зазначено ім`я справжнього батька.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - вона єдина, зареєстрована власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала відзив на позовну заяву, в якому визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.524 ЦК Української РСР (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як зазначено у ст.548 ЦК Української РСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 за № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1262 ЦК у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1225 ЦК України, визначено право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У положеннях п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що у власності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився житловий будинок площею 25 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1 ), що підтверджується довідкою про право особистої власності на житловий будинок, яка видана Новоолександрівською сільрадою Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.10.1984 р. № 1755 та зареєстрована в погосподарській книзі Новоолександрівської сільради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 2171.

За життя ОСОБА_6 , склала заповіт від 30.07.1980 р., відповідно до якого заповідала зазначене нерухоме майно своїм дітям: матері позивачки - ОСОБА_7 , тітка позивачки та відповідно рідним сестрам її матері - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_19 та своєму сину - дядькові позивачки та брату її матері - ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/5 кожному.

Після смерті ОСОБА_6 , всі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину по 1/5 на будинок отримали всі спадкоємці.

У подальшому, під час приватизації землі, право власності на земельну ділянку було оформлено на наявних власників будинку - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 по ј на кожного.

На даний час, позивачка власницею 1/5 частини будинку та ј земельної ділянки загальною площею 0,0922 га, як спадкоємиця після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2016 р. та власницею земельної ділянки в розмірі 923 кв.м. на підставі договору дарування від 05.05.2004 р., за яким ОСОБА_13 подарувала мені успадковану нею 1/4 частину земельної ділянки за вказаною вище адресою.

У ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_3 , якій належала 1/5 частина домоволодіння та ј частина земельної ділянки за вказаною адресою.

Мати позивачки - ОСОБА_4 , була спадкоємицею другої черги та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, що свідчить про прийняття спадщини, оскільки ховала свою сестру (тітку позивачки) ОСОБА_3 , користувалась будинком, у тому числі і частиною, що належала тітці та земельною ділянкою, обробляла її, сплачувала за них всі необхідні платежі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядька позивачки - ОСОБА_5 , її мати - ОСОБА_4 була також спадкоємицею другої черги. Вона фактично прийняла спадщину у вигляді 1/5 частини будинку шляхом користування нею.

Оскільки позивачка успадкувала майно після смерті матері, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2016 р., то також вона успадкувала і майно, що належало за життя її тітці - ОСОБА_3 та її дядьку ОСОБА_5 .

Після смерті матері - ОСОБА_4 , вона єдина користується будинком, у тому числі, частиною тітки та дядька, ремонтує будинок, користується земельною ділянкою, що належить тітці, сплачує необхідні платежі.

Вказані обставини підтверджуються довідкою заступника начальника - начальника СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.09.2019 № 45.8/6-38аз, відповідно до якої вона єдина користуюся домоволодінням після смерті інших співвласників та відповідними договорами про користування електроенергією та послугами з водопостачання, за якими сплачує платежі.

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ніхто не звертався.

ЇЇ мати не мала документів, що підтверджують родинність зв`язків, оскільки в свідоцтві про народження матері по-батькові зазначено ОСОБА_14 , а батьком ОСОБА_15 , а у інших її братів та сестер батьком записаний ОСОБА_16 . Це сталося через те, що батьком її матері був чоловік на ім`я ОСОБА_17 про народження ОСОБА_18 батько, а саме його прізвище, ім`я, по-батькові, вказані зі слів матері. Прізвище вказано ОСОБА_16 , з яким вона на той час вже перебувала в шлюбі і який є рідним батьком інших дітей, а по-батькові зазначено ім`я справжнього батька.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - позивачка єдина, зареєстрована власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_3 на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.101984 р. (спадкова справа № 325/84), що зареєстровано в реєстрі № 2238, Державним актом на право приватної власності на землю площею 0,0938 га, що розташована на території АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1 ), серії ДП ДН № 027837, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1874.

Право власності на спадкове майно ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.101984 р. (спадкова справа № 325/84), що зареєстровано в реєстрі № 2238.

Той факт, що ОСОБА_3 є рідною сестрою, а ОСОБА_5 є рідним братом ОСОБА_4 та відповідно рідними тіткою та дядьком позивачки підтверджується актовими записами про народження, в яких зазначена одна матір - ОСОБА_6 . Те, що позивачка єдина - хто користується спадковим майном підтверджується довідкою заступника начальника - начальника СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.09.2019 № 45.8/6-38аз, відповідно до якої вона єдина користуюся домоволодінням після смерті інших співвласників та відповідними договорами про користування електроенергією та послугами з водопостачання, за якими я сплачую платежі.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав, станом на 02.07.2019 р., позивачка єдина зареєстрована власником 1/5 частини будинку по АДРЕСА_1 .

Обставини родинності зв`язків та те, що позивачка єдина хто прийняла спадщину та користується нею після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується запереченням на позовну заяву, в якій відповідачка по справі ОСОБА_2 підтвердила вказані вище обставини та не заперечувала проти задоволення позову.

Звернутися до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини позивачка позбавлена можливості через втрату документів, що підтверджують родинність зв`язків між нею - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Родинність зв`язків підтверджується поновленим актовим записом про народження № 4606 від 04.10.1051 р. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовим записом № 955 від 27.04.1961 р. про шлюб ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , відповідно до якого ОСОБА_20 змінила прізвище на ОСОБА_22 , актовим записом/поновленим актовим записом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 548 ЦК Української РСР (1963), ч. 3 ст.1266, 1268 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є рідною племінницею по ліні матері померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка складається з 1/5 частини будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та 1/4 частини земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0933 га, згідно державного акту серії ДП ДН № 027837, виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради від 24.12.1997 р №140/34, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частину земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0933 га, згідно державного акту серії ДП ДН № 027837, виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради від 24.12.1997 р №140/34, належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є рідною племінницею по ліні матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/5 частину будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік