Справа №613/1374/19 Провадження № 2/613/56/20
20 лютого 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/1374/19, пров. № 2/613/56/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська міська рада Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська міська рада Харківської області, про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому просить: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власницею житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У відділі реєстрації актів цивільного стан Богодухівського районного управління юстиції Харківської області 26 листопада 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільне життя з ОСОБА_2 не склалось та рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року шлюб між ними було розірвано. На даний час крім неї та її доньки в будинку зареєстрований відповідач у справі. Останній в будинку не проживає з 2015 року, не підтримує з ними зв`язок та його особисті речі в будинку відсутні. Враховуючи, що відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим порушує її права, як власник, вона звернулась до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просив його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення судом по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив проти позову до суду не надав.
Третя особа: представник Богодухівської міської ради Харківської області Аліксейчик М.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2006 року, ОСОБА_3 прийняла у власність від ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний договір купівлі- продажу посвідчено приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 1834. Даний факт також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру правочинів від 27 жовтня 2006 року.
Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 листопада 2006 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕС 472372 від 27 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу, реєстр № 1834, належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
25 листопада 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 169. Після реєстрації шлюб позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2006 року.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 122, встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 , 1977 року народження та ОСОБА_2 , 1968 року народження, зареєстрований 25 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 169.
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 27 вересня 2019 року за № 4519, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_7 , 2006 року народження. Факт реєстрації місця проживання відповідача у зазначеному будинку також підтверджується відомостями, зазначеними в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки квартальної Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 17 вересня 2019 року, відповідач у справі ОСОБА_2 зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 однак, в будинку не проживає з 2015 року, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 від 27 вересня 2019 року та ОСОБА_9 від 30 вересня 2019 року.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачу перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд зазначає, що відповідно до засад змагальності сторін, передбачених ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Враховуючи те, що відповідач у справі ОСОБА_2 в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_1 , не проживає без поважних причин понад один рік, а саме з 2015 року, та фактично вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280- 284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.
Суддя