П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року місто Київ

справа № 753/6738/19

провадження №22-ц/824/2508/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеус А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 червня 2019 року, ухвалене у складі судді Лужецької О.Р.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, згідно якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, Відповідачка ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 14 лютого 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 124016 грн.30 коп., з яких: 3778 грн.52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 120237 грн.78 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 19 листопада 2010 року по 1 грудня 2018 року.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 24 червня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість, яка складається з: 3778 грн.52 коп. - тіло кредиту; 120237 грн.78 коп. - відсотки за користування кредитом за період з 19 листопада 2010 року по 1 грудня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначала про те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що підписана нею анкета-заява не містить відомостей про розмір грошових коштів (лише зазначено бажаний кредитний ліміт в розмірі 2000 грн.) та умови і порядок їх надання банком та повернення, долучені до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифи нею не підписані. Також анкета-заява не містить реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної картки, строк її дії, відомостей про розмір процентів, що підтверджує відсутність між сторонами домовленості про укладення кредитного договору. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 3900 грн. та виписки з особового рахунку відповідача про рух цих коштів. Крім того, посилалась на те, що вона не була повідомлена про час і місце розгляду справи, не брала участі у такому розгляді, була позбавлена судом прав на подання відзиву та подання заяви про застосування строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін. У відзиві зазначив, що між сторонами був укладений договір приєднання шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, що не суперечить вимогам чинного законодавства та є таким, що укладений в письмовій формі. Відповідно до підписаної відповідачем анкети-заяви він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, Умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Щодо заяви відповідачки про застосування позовної давності, то банк з такими вимогами не погоджується, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , пройшовши ідентифікацію клієнта, 17 січня 2014 року отримала нову картку з терміном дії до останнього дня 10 місяця 2017 року, позивач звернувся до суду з позовом 26 лютого 2019 року, тобто в межах трирічного строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 19 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 3900 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між банком та відповідачем договір приєднання у розумінні ч.1 ст.634 ЦК України.

Підписанням цього договору відповідач підтвердив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умова та правил надання банківських послуг.

У порушення умов договору позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка складається з: 3778 грн.52 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 120237 грн.78 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 19 листопада 2010 року по 1 грудня 2018 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами був укладений кредитний договір, відповідачка ОСОБА_1 погодилась з запропонованими банком умовами кредитування, підписавши анкету-заяву. Проте свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даній справі суд установив, що укладений сторонами 19 листопада 2010 року договір складається з підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Підписана відповідачкою ОСОБА_1 анкета-заява не містить відомостей про розмір грошових коштів, умови і порядок їх надання банком та повернення, а долучені позивачем до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифи підписів відповідача не містять.

Без належних і допустимих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві зафіксованої домовленості сторін про сплату відсотків за користування грошовими коштами, надані позивачем витяги з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів не є стандартною (типовою) формою кредитного договору.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17.

За таких обставин передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 120237 грн.78 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 19 листопада 2010 року по 1 грудня 2018 року у суду першої інстанції не було.

Разом з тим, зважаючи на те, що у анкеті-заяві, підписаної сторонами, відсутня інформація про строк повернення кредиту (користування ним), та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача фактично отриманої суми кредитних коштів.

Оскільки умовами анкети - заяви, підписаної позичальником, не передбачено відповідної календарної дати або події, з якою пов`язується виконання зобов`язання за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом у березні 2019 року, то саме з цього моменту боржник зобов`язаний повернути кредитору суму кредиту.

Отже, до звернення банку до суду з позовом до боржника перебіг позовної давності у спірних правовідносинах не починався, а тому позовна давність до спірних правовідносин не застосовується. Відтак доводи апеляційної скарги щодо безпідставного не застосування позовної давності не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність відповідачки ОСОБА_1 , не повідомивши її про день та час розгляду справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, про що відповідач була повідомлена ( а.с.53).

Посилання представника АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на апеляційну скаргу в тій частині, що з відповідачем були погоджені умови кредитування, що підтверджується довідкою про умови кредитування, яка підписана відповідачем, є безпідставними та недоведеними, оскільки додана позивачем до відзиву довідка про умови кредитування має інформацію по договору SAMDN3258. Анкета-заява, підписана відповідачем 19 листопада 2010 року , такої інформації не містить. За таких обставин відсутні підстави вважати, що 19 листопада 2010 року сторони погодили саме ті умови, які містяться у довідці.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів, враховуючи положення ст..141 ЦПК України, вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у сумі 58 грн. 60 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог, а з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2793 грн.61 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 червня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами та в частині стягнення судового збору - скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитними коштами- відмовити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 червня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості а тілом кредиту - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м.Київ, вул. Грушевського, б. 1-Д, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної зави в сумі 58 грн. 59 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м.Київ, вул. Грушевського, б. 1-Д, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2793 грн.61 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус