КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ

Справа №757/4472/20-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/9638/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Литвинової І.В. 13 лютого 2020 року у м. Києві, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви з вимогами про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви з вимогами про відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення.

Ухвала суду обґрунтована тим, що подана заява є невмотивованою, ґрунтується на припущеннях, заявником не вказано, які є підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу в якій зазначає про порушення норм процесуального права та неповного з'ясування обставин справи. Вказує на те, що суд першої інстанції не врахував зокрема положення ст. 12 ЦПК України, якою визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви з вимогами про відшкодування моральної шкоди, у якій просив забезпечити докази шляхом витребування у Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві відеозаписи із систем відеоспостереження, зроблені 15 січня 2020 року біля вхідних дверей кабінету №323 у період часу з 13:58 год. по 14:30 год.

Заява мотивована тим, що подання таких доказів стане згодом неможливим (утрудненим), оскільки, згідно з усною відповіддю ТУ ДСА України в м. Києві, відеозаписи зберігаються протягом одного місяця, тобто до 14 лютого 2020 року.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно положень ч. ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявник звертаючись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення доказів вказував на те, що він буде звертатися до суду першої інстанції з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди та з клопотання про виклик свідків, а вказані вище відеозаписи із систем відео спостереження в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, які він просить забезпечити шляхом витребування, можуть підтвердити незаконні дії ОСОБА_2 , яка бажала та заподіяла йому моральну шкоду та негативні явища, коли він, як представник, готувався до розгляду цивільної справи №757/49124/15-ц.

Підставою для забезпечення доказів, шляхом їх витребування, вказував на те, що подання таких доказів стане згодом неможливим (утрудненим), оскільки, згідно з усною відповіддю ТУ ДСА України в м. Києві, відеозаписи зберігаються протягом одного місяця, тобто до 14 лютого 2020 року.

Однак, з наведених обставин не вбачається, що заявник позбавлений можливості самостійно одержати вказаний доказ, а також наявність достовірних даних, що такий доказ може бути втрачений. Вказана обставина не підтверджується належним чином та ґрунтується на припущеннях заявника, а тому не може бути підставою для задоволення клопотання про забезпечення доказів.

Виходячи з вимог процесуального закону, суд має забезпечити докази лише в тому випадку, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (ч. 1 ст. 116 ЦПК України). Однак, з матеріалів справи та заяви про забезпечення доказів, наявність вказаних підстав не вбачається.

Крім того, в заяві не зазначено зміст майбутніх позовних вимог щодо предмета спору (спосіб (способи) захисту прав або інтересів), не обґрунтовано необхідність витребування доказів, що позбавляє суд можливості з`ясувати та перевірити підстави поданої заяви про забезпечення доказів, які заявник просить витребувати та необхідність витребування саме таких доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції, відповідає обставинам справи, зібраним доказам, вимогам закону, і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 01 вересня 2020 року.