Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

21 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Пустовіт О.Г., секретаря судового засідання Мігрін Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1726112,35 грн. за період квітень 2008 року - листопад 2019 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те що, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2008 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний щомісячно виплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувати щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з квітня 2008 року. Вказує, що відповідач аліменти не сплачує, заборгованість за аліментами станом на листопад 2019 року складає 163 860,56 грн. Вважає, що пеня становить 1726112,35 грн., яку й просить стягнути з відповідача на свою користь.

16 грудня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву по справі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечувала.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак до суду не з`явилась, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України(ст. 55),Цивільному кодексі України(ст. 16),Цивільному процесуальному кодексу України(ст. 4).

Згідно зіст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням вимог ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2008 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний щомісячно виплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувати щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04 квітня 2008 року.

Відповідач свої обов`язки по сплаті аліментів виконував частково, в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2019 року у загальній сумі 163 860,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим Покровським відділом ДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно з ч. 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на 01.09.2019 року має заборгованість у загальній сумі 163 860,56 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача норми, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Згідно ст. 196 СК України, заборгованість за пенею не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Так, заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 35083,80 грн. (заборгованість згідно розрахунку державного виконавця) та заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини становить 9225,70 грн. (заборгованість згідно розрахунку державного виконавця).

Отже, станом на 01.09.2019 року заборгованість за аліментами складала 163 860,56 грн., і пеня не повинна перевищувати саме 100 відсотків заборгованості, а отже не може бути більше, чим 163 860,56 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 334/7702/16 визначено, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою Р=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

- Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

- A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

- Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня фактичної виплати;

- A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

- Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

- An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

- Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Тож, суд приходить до висновку, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти, виникала заборгованість по аліментам.

Суд не вправі самостійно розраховувати розмір пені, це право і обов`язок позивача, окрім того, позивач розрахував заборгованість, яка складає 1726112,35 грн., що в рази перевищує заборгованість по сплаті аліментів, що складає 163 860,56 грн.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З урахуванням викладеного, суд не погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів наданим позивачем у додатку до позову.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладено позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в межах суми заборгованості по аліментам, що не перевищує 100 відсотків заборгованості і становить 163860,56 грн.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1638,61 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,259,264,265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер і паспортні дані не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за нарахованими та не сплаченими аліментами за період квітень 2008 року - вересень 2019 року включно у сумі 163 860,56 грн. на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2020 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт