№ 336/728/20
пр. № 6/336/89/2020
УХВАЛА

Іменем України

7 лютого 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі ВДВС) звернувся до суду з поданням, в якому вказав, що на виконанні Шевченківського ВДВС знаходиться виконавче провадження № 60128347 з примусового виконання виконавчого листа № 1/673/11 від 17.09.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 672000 грн.

Боржник ухиляється від виконання рішення, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Оскільки боржник добровільно рішення суду не виконує, просить тимчасово обмежити її у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов*язань покладених на нього рішенням суду.

Сторони в судове засідання не з*явилися,відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності сторін.

Перевіривши обґрунтованість подання, дослідивши матеріалами справи, суд дійшов до висновку про те, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до п.18 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим підлягає з`ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов`язання, або невиконання зумовлено об`єктивними причинами.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Як вбачається з наданої копії виконавчого провадження, 24.09.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 60128347 .

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам.

Як вбачається з матеріалів подання, боржникові ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 25.09.2019 року направлено вказану постанову, та відповідно до даних ПАТ «Укрпошта» отримані ним 28.10.2019 року.

З моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 жодного разу до виконавця не з*явився.

Згідно відповіді ПФУ та ДПС України боржник доходів не отримує.

ОСОБА_1 зареєстрованого майна на праві власності не має, транспортні засоби за ним не зареєстровані.

З часу відкриття виконавчого провадження боржник будучи обізнаним про відкрите виконавче провадження до державного виконавця не з`являвся, про свої доходи не повідомив, в добровільному порядку з часу ухвалення вироку боржник не виконанував покладені на нього судовим рішенням обов*язку, що свідчить про свідоме ухиляння боржника від покладених на нього обов`язків ЗУ «Про виконавче провадження».

На кошти боржника накладено арешт постановою від 23.01.2020 року.

Станом на 07.02.2020 року на депозитний рахунок відділу та стягувача жодних оплат у рахунок погашення боргу не було, що свідчить про те, що боржник саме ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Боржник ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_1 рішення суду свідомо не виконує, виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду результатів не дали, що є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, ст. 19 Закону України Про виконавче провадження , ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В:

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 1-673/11 від 17.09.2013 року Орджонінкідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 672000 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Суддя Ю.А.Галущенко