Справа № 297/490/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі судового засідання Михайліченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру в Закарпатській області, про скасування реєстрації земельних ділянок, -

встановив:

У провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру в Закарпатській області, про скасування реєстрації земельних ділянок.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що позивач ОСОБА_1 являється власникомквартири АДРЕСА_1 , дана квартира складає 3/5 всього житлового будинку. Оскаржуючи державний акт на право власності на земельну ділянку що розташована по АДРЕСА_2 у 2014 року позивач звернувся до суду.

05 лютого 2015 року рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області Рішення Берегівської міської ради № 503 від 21.05.2004 року було частково визнано недійсним і скасовано. Крім цього було визнано недійсним і скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0279 га. Що розташована АДРЕСА_2 01.08.2007 року виданного ОСОБА_2 .. Дане рішення було залишено без змін судом апеляційної інстанції 17.04.2015 року та судом касаційної інстації 21.10.2015 року, тобто рішення набрало законної сили.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про необхідність видалення відомостей щодо власника обєкту, йому було відмовлено у звязку з відсутністю судового рішення з данного питання. Дана ситуація унеможливлює отримання ОСОБА_1 кадастрового номеру для здійснення законної приватизації земельної ділянки за вищевказаною адресою.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву в якій вказав про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Пуканич Е. В. в судове засідання не з`явилися.

Представник третьої особи без самостійних вимог на боці позивача в судове засідання не зявився, подав письмові пояснення.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах, визначених цією Конституцією.

Дана стаття кореспондується зі статтями 1, 2 Земельного кодексу України, відповідно до яких земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Аналіз вищезазначених норм Конституції України та Земельного кодексу України свідчить, що органи місцевого самоврядування та органи державної влади у земельних правовідносинах діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи ці повноваження, вказані органи вступають у цивільні та господарські правовідносини з юридичними та фізичними особами.

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 5245-УІ від 06.09.2012 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013, у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу. Відповідно до вимог частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з п. є-1) ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗКУ).

Відповідно до пунктів 1-3, підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року № 308, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та йому підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Закарпатської області, забезпечує науково-експертне, інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; здійснює землеустрій, забезпечує проведення державної інвентаризації земель; у тому числі здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

Судом достеменно встановлено, що 05 лютого 2015 року рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області Рішення Берегівської міської ради № 503 від 21.05.2004 року було частково визнано недійсним і скасовано та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0279 га. що розташована АДРЕСА_2 від 01.08.2007 року на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку скасовані. Рішення суду було оскаржено, але залишено без змін і набрало законної сили 21.10.2015 року.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. При цьому держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені, позовні вимоги підставні, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 14 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 92, 102-1, 116, 118, 122, 131, 152, 187 Земельного кодексу України, ст.ст. 256, 257, 407, 1212, 1216, 1225, 3211 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер :01:020:0030 та кадастровий номер :01:020:0031 розташованих в АДРЕСА_2 .

Рішення, після набрання законної сили, є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Берегівський районний суд до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. Ю. Гецко