22-ц/804/2631/20
221/7444/19

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року місто Маріуполь

справа № 221/7444/19

провадження № 22-ц/804/2631/20

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Мальцевої Є.Є., Попової С.А.,

секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Волноваське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області у складі судді Писанець Н.В. від 24 червня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який проживав у м. Донецьку, Донецької області, де з 2014 року органи державної влади Україна не здійснюють свої повноваження.

Померлий ОСОБА_2 не отримував пенсію з 01 серпня 2014 року по день смерті.

Після смерті батька позивач звернулася до нотаріуса із заявою про отримання спадщини після померлого, однак у прийнятті заяви їй було відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Невиплачена пенсія за період з листопада 2014 року по січень 2019 року становить 266 112,15 грн, яку позивач просила стягнути з відповідача, визнавши за нею право власності на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивачем не надано доказів, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , позивачем не отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом або за законом, не отримано рішення суду, яким їй продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

14 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2020 року, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, задовольнивши її позовні вимоги.

Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину та звернення до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини позбавило б її права вимагати стягнення з відповідача недоотриманої суми пенсії померлого батька за 5 років, коли пенсія ним не отримувалася, оскільки, Пенсійним фондом роз`яснено, що вона має право на отримання пенсії лише за 3 роки до дня звернення за отриманням.

Посилання суду першої інстанції на відсутність доказів того, що позивачка є єдиним спадкоємцем, спростовуються витягом зі Спадкового реєстру від 23 червня 2020 року, з якого вбачається, що інформація про вікриття спадкової справи відстуня, тож, окрім позивачки ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджує свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 , видане 25 червня 2019 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є рідною донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 року, у якому батьком зазначений ОСОБА_2 (а.с.6).

Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 266 112 грн 15 коп.

Листом Державного нотаріуса Шишман В.О. б/н від 23 серпня 2019 року позивачу на її заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно повідомлено, що відповідно до п.1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини складає 6 місяців з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк сплинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідної заяви про прийняття спадщини позивачем у встановлений законодавством строк подано не було, видача свідоцтва про право на спадщину є неможлива.

Позивачу роз`яснено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачу також роз`яснено, що для отрммання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно з`явитися особисто до нотаріальної контори та надати оригінали документів, що підтверджують родинний зв`язок, факт прийняття спадщини, або відповідне рішення суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та документи, що підтверджують право власності на спадкове майно (а.с.9).

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2020 року визначено склад колегії суддів Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), судді Попова С.А, Ткаченко Т.Б.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 липня 2020 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2020 року визначено склад колегії суддів Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), судді Попова С.А, Мальцева Є.Є.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Представник позивача адвокат Лісодід О.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляціний суд зробив висновок, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (статтья 1221 ЦК України)

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК).

Відповідно до частини 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільских населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ч. 1 ЦК України).

Державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск останньою шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого законом, позивачка не подавала, з заявою про продовження строку для прийняття спадщини до суду не зверталася, то наявні перешкоди для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Із Інформаційної довідки №60651956 зі Спадкового реєстру (а.с.31) вбачається, що інформація стосовно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відстуня.

Позивачем не доведено, що вона є членом сім`ї спадкодавця та має право на одержання суми пенсії, що належала спадкодавцеві за життя у розумінні статті 1227 ЦК України, а саме: суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем право власності на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції розглянув позовні вимоги саме в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих позивачем.

Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом третім вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вказаних обставин доводи позивача про незаконність судового рпішення є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позовних вимог позивачем не надано.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом, і не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді Є.Є. Мальцева

С.А. Попова