Номер справи 623/4675/19
Номер провадження 2/623/197/2020
У Х В А Л А

іменем України

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

02 вересня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за позикою, -

встановив:

27.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду оскільки відповідач зловживає своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_2 поспіль вп`яте не з`явився. 02.09.2020 року власноруч в канцелярію суду подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з не можливістю його представника адвоката Заїки А. бути присутнім в судовому засіданні 02.09.2020 року.

Суд, розглянувши клопотання позивача, вважає, що таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальних прав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 та 5статті 12 ЦПК Україн визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно пункту 2 частини 2статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Оцінюючи доводи клопотання слід прийняти до уваги наступні обставини, які характеризують процесуальну поведінку відповідача щодо явки до суду.

10.01.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Справу було відкладено на 11.02.2020 року.

11.02.2020 року в судове засідання сторони не з`явилися справу було відкладено на 06.03.2020 року.

06.03.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 06.03.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з тим, що він не готовий до засідання, так як не заключив договір з адвокатом. (а.с. 42) Справу відкладено на 02.04.2020 року.

02.04.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 23.03.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з запровадженням карантину по всій території України (а.с.48). Справу відкладено на 28.04.2020 року.

28.04.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 24.04.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з запровадженням карантину по всій території України (а.с.55). Справу відкладено на 14.05.2020 року.

14.05.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 13.05.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з запровадженням карантину по всій території України (а.с.62). Справу відкладено на 02.06.2020 року.

02.06.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 01.06.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з запровадженням карантину по всій території України (а.с. 72). Справу відкладено на 25.06.2020 року.

25.06.2020 року в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 23.06.2020 року відповідачем власноручно до канцелярії суду подано заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з запровадженням карантину по всій території України (а.с. 82). Справу відкладено на 02.09.2020 року.

Слід відмітити, що до жодної із своїх заяв про відкладення розгляду справи відповідач доказів поважності причин неявки не подав. Всі заяви про відкладення засідань у зв`язку з карантином містять повністю ідентичний зміст, окрім дати судового засідання. При цьому всі вказані заяви відповідач подавав до канцелярії суду власноручно, що вказує на можливість такої явки і відсутність перешкод для прибуття учасника процесу до приміщення суду.

В клопотанні відповідач не конкретизував, які саме карантинні обмеження перешкоджають йому з`явитись в судове засідання, а сам факт наявності на території України карантину підставою для відкладення розгляду справи бути не може. Відповідачем не подано доказів самоізоляції, обсервації або хвороби.

20 травня 2020року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2,та етапів послаблення протиепідемічних заходів». В місті Ізюмі та в Харківській області дозволені пасажирські перевезення у міському, приміському, міжміському внутрішньо обласному сполученні, що свідчить про можливість прибути до суду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Наведені у заявах відповідача обставини, на думку суду, не свідчать про неможливість його участі у судових засіданнях, оскільки обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином не перешкоджали йому з`явитись до суду особисто, що він і вчинював для подачі заяв про відкладення розгляду справи або прийняти участь у розгляді справи іншим процесуальним способом.

Також відповідачем не надано доказів про укладання договору на участь у справі з адвокатом Заїка А. та не можливістю його прибути у судове засідання, яке призначено на 02.09.2020 року на 08 год. 30 хв.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо зловживанням відповідачем своїми правами слід прийняти до уваги наступне.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Зловживаючи процесуальними правами, особа може вдатися до дезінформації суду. Мова йде про неповідомлення суду відомостей, які мають значення для справи, введення суду в оману, свідоме викривлення фактів у заяві (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України»).

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Слід також зважити на порушення розумних строків розгляду спору.

За таких обставин, суд погоджується із доводами клопотання представника позивача та вважає можливим його задовольнити, закривши підготовче судове засідання та призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно п. 15 ч.2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому судовому засіданні судом виконані дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України. При цьому, підстав для залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі чи ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає.

В зв`язку з викладеним суд вважає можливим закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 196-200, 259, 260,277 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про закриття підготовчого судового засідання задовольнити.

Закрити підготовче провадження у справі за позовомОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за позикою.

Призначити справу до судового розгляду на 30.09.2020 року на 10 год. 00 хв. в залі суду у приміщенні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (м. Ізюм, вул. Соборна буд. 52).

Копію ухвали направити сторонам.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. Д. Бєссонова