Справа № 465/7602/19
провадження № 2/445/264/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`як П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.,

за участю:

представника позивача Гусєва П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в:

позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна. В обґрунтування позову вказує, що 25.06.2018 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої загинув ОСОБА_5 . Цивільно-правова відповідальність вказаного транспортного засобу була застрахована за полісом обов`язкового страхування №АМ0180143. Відповідач, як представник потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , звернувся із заявами про виплату страхового відшкодування, у яких вказав, що водій ОСОБА_2 відшкодував мамі загиблого понесені витрати на поминальні обіди в розмірі 19200 грн., і надав усі необхідні документи, на підставі яких було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування в сумі 52726,00 грн. ОСОБА_7 у відповідь на запит повідомив, що відшкодував шкоду заподіяну внаслідок ДТП, зокрема 7000 грн. на поминальні обіди, 200 дол. США та 4000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50000 грн. та 10000 грн. моральної шкоди. Таким чином, відповідач отримав подвійну страхову виплату по одному і тому ж страховому випадку, яка перевищує розмір реальних збитків. Вважає, що на підставі ст.1212 ЦК України сума страхового відшкодування в розмірі 52726,00 грн. безпідставно отримана відповідачем підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що отримував страхове відшкодування в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на підставі виданої ними довіреності. Отримане ним страхове відшкодування було перераховане потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Зазначає, що він не є потерпілою особою і не є учасником відносин між страховиком та потерпілим. Окрім того, наголошує, що ОСОБА_3 жодних коштів від ОСОБА_2 не отримував. Не отримувала подвійної страхової виплати і ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_2 не є страховиком в розумінні ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон України «Про ОСЦПВВНТЗ»). Розмір моральної шкоди заподіяної потерпілим, на думку відповідача, не обмежується Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ». Також зазначає, що відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті платежі як відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому вказав, що відповідач не надав доказів перерахування отриманого ним страхового відшкодування потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а тому саме ОСОБА_1 є належним відповідачем по справі. Зазначає, що мало місце отримання подвійного відшкодування шкоди заподіяної ДТП, оскільки потерпілими отримано 9000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 60000 моральної шкоди від ОСОБА_2 , а відповідач, який діяв в інтересах потерпілих, отримав страхове відшкодування 52726 грн., з яких 44767 грн. моральної шкоди та 8050 грн. відшкодування витрат пов`язаних з похованням загиблого. Щодо розміру моральної шкоди вказує, що такий на підставі ст.27 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» обмежений 12 мінімальними заробітними платами. Окрім того, зазначає, що відповідач, звертаючись із заявами про виплату страхового відшкодування, діяв недобросовісно, а тому положення ст.1215 ЦК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, пояснення щодо позову не подали.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до страхового акта №00264078, 25.06.2018 в Хмельницькій області водій застрахованого автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_8 , скоїв ДТП в результаті якої третя особа зазнала шкоди життю/здоров`ю. Подія зареєстрована 25.06.2018. Страховий платіж сплачений 26.06.2017. Вказана подія вважається страховим випадком по ризику - настання цивільної відповідальності власника транспортного засобу за заподіяну шкоду, згідно з умовами договору страхування №АМ/0180143 від 26.06.2017. Збитки, яких зазнала третя особа підлягають відшкодуванню. Сума виплати 52726,00 грн.

За приписами ст. 22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Положеннями ст. 27 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

01.03.2019 представник ОСОБА_3 по довіреності ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про виплату страхового відшкодування, згідно якої просив здійснити страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою - 22338, 00 грн. (1/2 частки, що належить батькові загиблого ОСОБА_3 ).

Згідно із заявою про виплату страхового відшкодування 01.03.2019 представник ОСОБА_6 по довіреності ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», у якій просив здійснити страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою - 22338, 00 грн. (1/2 частки, що належить матері загиблого ОСОБА_6 ).

Також, як вбачається із заяви про виплату страхового відшкодування 01.02.2019 представник ОСОБА_6 по довіреності ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування понесених витрат на поховання в розмірі 8050,00 грн.

Відповідно до довіреності, посвідченої 04.10.2018 ОСОБА_9 старостою села Захарівці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси виключно по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 25.06.2018 за участі автомобіля ВАЗ 21099, НОМЕР_1 , внаслідок якої загинув ОСОБА_5 , у страхових компаніях та Моторному (транспортному) страховому бюро України (з правом отримання страхових відшкодувань та регламентних виплат на свій рахунок в її інтересах для подальшої передачі або перерахування вказаних випалат їй).

Згідно довіреності, посвідченої 06.11.2018 ОСОБА_9 старостою села Захарівці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси виключно по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 25.06.2018 за участі автомобіля ВАЗ 21099, НОМЕР_1 , внаслідок якої загинув ОСОБА_5 , у страхових компаніях та Моторному (транспортному) страховому бюро України (з правом отримання страхових відшкодувань та регламентних виплат на свій рахунок в його інтересах для подальшої передачі або перерахування таких виплат йому).

ПрАТ «Уніка» 19.03.2019 виплатила відповідачу ОСОБА_1 кошти в рахунок страхового відшкодування згідно договору №023336/4430/0180143 від 26.06.2017 в розмірі 20160,04 грн. згідно платіжного доручення №076540, 20160,04 грн. згідно платіжного доручення №076548 та 8050,00 грн. згідно платіжного доручення №076538.

Зі змісту копії розписки від 11.2018 вбачається, що ОСОБА_6 отримала від водія часткове відшкодування на поминальні обіди в розмірі 7000 грн.

Згідно з копією розписки від 07.2018 ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_10 в рахунок матеріального відшкодування 4000 грн. і 200 доларів.

Як вбачається із копії розписки від 08.2018 ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_10 10000 грн. в рахунок покриття моральної шкоди завданої ОСОБА_2 .

Згідно з копією розписки від 11.2018 ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_2 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до копії розписки від 12.2018 ОСОБА_6 отримала від водія ОСОБА_2 50000 грн., моральна і матеріальна шкода відшкодовані повністю.

За приписами ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Виплачена позивачем сума страхового відшкодування відповідачу не може вважатися безпідставно набутим майном в розумінні ст.1212 ЦК України, адже таке страхове відшкодування здійснено відповідно до договору страхування (поліс AM 0180143), а відповідач у даних правовідносинах виступав як представник потерпілих на підставі довіреності.

Так, згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №367/6344/16-ц, зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст.11 ЦК).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, чч.1, 2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).

Окрім того, доказів того, що відповідач зберіг у себе, отриману ним суму коштів страхового відшкодування, суду не надано, як і не надано доказів того, що ОСОБА_3 отримував відшкодування моральної шкоди від водія ОСОБА_2 .

Також, слід зазначити, що відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Будь-яких доказів наявності рахункової помилки в діях позивача, при виплаті страхового відшкодування чи недобросовісності з боку відповідача суду не надано.

Варто звернути увагу, що на час складання страхового акта позивачу було відомо про зміст вироку суду, оскільки такий вказаний в додатках до страхового акта. У відповіді на відзив позивач посилаючись на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2019 вказує, що за показами ОСОБА_6 «обвинуваччений відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду, претензій немає», що також вказує на відсутність недобросовісності у діях відповідача при зверненні із заявами про виплату страхового відшкодування.

Окрім того, суд наголошує, що у правовідносинах між позивачем ПрАТ «Уніка» та потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, які виникли на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідач діяв як представник на підставі довіреності.

За змістом ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Оскільки зі змісту довіреностей вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уповноважили відповідача представляти їхні інтереси по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 25.06.2018 за участі автомобіля ВАЗ 21099, НОМЕР_1 , внаслідок якої загинув ОСОБА_5 , у страхових компаніях, а доказів того, що відповідач діяв з перевищенням наданих йому повноважень не надано, суд вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 239, 1212, 1215 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволені позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.08.2020.

Суддя П. В. Пилип`як