справа № 208/154/19
№ провадження 2/208/325/20
01 липня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей»,-
1.Позиція сторони позивача.
У січні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адміністрація Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батьках».
20.05.2019 року позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до яких прохає:
- визнати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- зобов`язати Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви зазначає, що він - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2012 року по 2015 рік, мешкав разом з відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після народження дітей, відповідач реєструвала їх як одинока мати, Прізвіще та по - Батькові дітей було визначено по її заяві. Через деякий час через ці дії, щодо реєстрації дітей, між сторонами виникли непорозуміння, які також підсилилися, тим що на даному підґрунті між сторонами виникали постійні сварки, Відповідач також зловживала спиртними напоями. Через дії Відповідача їх сумісне проживання було припинено, та позивач став мешкати окремо. На його прохання зміни відомостей про батька шляхом подання відповідної заяви до органу РАЦ або шляхом усиновлення дітей відповідач відповідала відмовою нічим не мотивуючи, також Відповідач відмовилася надавати свідоцтва про народження дітей чи їх копії.
Позивачу відомо, що діти були зареєстровані Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, але отримати дублікати свідоцтва про народження дітей він не має можливості, так як не записаний як батько. Таким чином вирішити питання щодо визначення батьківства в не судовому прядку з Відповідачем не зміг. З моменту окремого проживання позивач відвідував дітей, займався їхнім вихованням, та надавав матеріальну допомогу на їх утримання. Наприкінці вересня 2018 року від Відповідача дізнався, що дітей було вилучено у неї представниками Адміністрації Заводського району. Звернувшись до Адміністрації Заводського району позивач отримав відповідь, К - 732 від 02.11.2018 року згідно якої дітей у Відповідача було вилучено в зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків. На сьогоднішній день за направленням служби у справах дітей, малолітні діти влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам`янської міської ради».
Позивач стверджую, що він є біологічним батьком малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До подання позовної заяви не має можливості пройти відповідні дослідження для визначення кровної спорідненості, адже будучи не записаний як батько, не має можливості прибути разом з дітьми до дослідницького центру для проведення досліджень щодо кровного споріднення. Вважає, що його права порушені щодо батьківства відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і єдиним способом захисту своїх прав та прав своїх дітей є звернення з відповідним позовом до суду.
2. Позиція відповідача та третіх осіб.
Відповідач, ОСОБА_2 не скористалась своїм правом та не подала в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області, заперечень проти позовних вимог не подали, направили заяви про розгляд справи без участі їх представника, та не заперечували щодо винесення заочного рішення.
3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
У січні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей».
Ухвалою від 16 січня 2019 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд.
07.06.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначено у справі судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, провадження у справі зупинене.
06.04.2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області поновлено провадження та призначено до підготовчого розгляду.
14.05.2020 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 використав право на подачу заяви про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення.
Відповідач, ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовні вимоги не подала, судові повістки - виклики направлені відповідачеві на адресу її реєстрації.
Треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області, подали заяву про проведення судового розгляду за відсутності своїх представників, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
4. Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2012 року по 2015 рік перебував у шлюбних відносинах з відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без реєстрації шлюбу.
Відповідно до акту про проживання без реєстрації від 12 листопада 2018 року виданого Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 - без реєстрації (а.с. 6).
Відповідно до акту про не проживання від 06 травня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 - з липня 2017 року не проживає (а.с. 96).
Від шлюбних стосунків у сторін народились діти:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 22;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 312.
Відповідно до відповіді Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю, громадянкою ОСОБА_2 , відібрані у неї та направлені до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, де знаходяться по сьогоднішній день (а.с. 5).
Відповідно до характеристики виданою АБК «Спецметаллургмонтаж» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 працює з 14.02.2019 року на посаді слюсаря-ремонтника 5-го розряду ((а.с. 42).
Відповідно до листа Адміністрації комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у закладі з 26.10.2018 рік по теперішній час (а.с.52).
Відповідно до Висновку експерта № 372 молекулярно - генетичної експертизи по встановленю батьківства громадянина ОСОБА_1 у відношенні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено:
-Вірогідність того, що громадянин ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зав`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99.999 %;
-Вірогідність того, що громадянин ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зав`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99.999 % (а.с. 61-66).
5. Правові норми законодавства застосовані судом.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
За ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу .
Як передбачено ч.2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Захист державою сім`ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені у ст. 51 Конституції України.
За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду.
У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Відповідно до положень ст. 13 Закону України» Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по -батькові.
Відповідно до ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Згідно пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п.1.15, 2.16.7, 2.18 зазначених правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу.
7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року N 3451/05, § 34, "Kalacheva V. Russian Federation").
Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина -містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № справа № 382/2559/15-ц, провадження № 61-31251св18.

За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Оцінюючи зібрані у справі докази, насамперед тест ДНК, № 372 від 12 березня 2020 року, відповідно до якого підтвердження батьківства складає 99,999999 %, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги про визнання батьківства.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду, що становить в сумі - 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей» - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі «Відомості про батька» вказати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Відповідно до внесених змін до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 40-41, 42, ст. 492):, а саме в Розділ VI "Прикінцеві положення":

"3. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Треті особи:

-Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, будинок № 2;

- Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проїзд Білоруський, будинок № 4А;

- Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровські області, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Гімназичний, будинок № 47.

Суддя Івченко Т. П.