Житомирський апеляційний суд
Справа №283/10/20 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №283/10/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Ярмоленка В.В. у м. Малині,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , з якого просило стягнути в порядку регресу завдану шкоду в розмірі 6 111,06 грн. Позову обґрунтовувало тим, що 28 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ», допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. ОСОБА_2 повідомила М(т)СБУ про настання ДТП та надала усі необхідні документи, зокрема, заяву про відшкодування шкоди. Страховим бюро здійснено регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до довідки про втрату працездатності розмір страхового відшкодування становив 1 218 грн. Згідно з рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2016 року потерпілій також виплачені витрати, пов`язані з придбанням лікарських засобів, у сумі 4 893,06 грн. Загальний розмір понесених витрат складає 6 111,06 грн. Посилаючись на положення ст.ст.1166,1187,1166,1191 ЦК України, та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була, винуватець ДТП зобов`язаний відшкодувати М(т)СБУ завдану шкоду в порядку регресу.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в сумі 6 111,06 грн. та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначає, що потерпілій 30 жовтня 2014 року передав кошти в сумі 5 500 грн. Окрім того, потерпілою у підтвердження понесених на лікування витрат, надано копії чеків на медикаменти, що відсутні в призначеннях лікаря та які остання використовувала при лікуванні захворювань, які не пов`язані з аварією, а на частину медикаментів чеки взагалі відсутні. Вважає, що позивач не довів суму завданої шкоди, яку просить стягнути в порядку регресу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції належним чином дослідив докази та дійшов до обґрунтованих висновків про те, що розмір витрат, понесених потерпілою, пов`язані з лікуванням останньої встановлені іншим рішенням суду в справі №283/1565/16-ц, у якій відповідач приймав участь, а тому обставини, встановлені цим рішенням, не потребують додаткового доказування зі сторони позивача. Витрати, пов`язані із тимчасовою втратою потерпілою працездатності ґрунтуються на вимогах закону. Отже, сума страхового відшкодування є цілком обґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що вироком Малинського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Так, 28 жовтня 2014 року відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-21043, порушив правила безпеки дорожнього руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні. Вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки діянь ОСОБА_1 , в питанні, чи мали місце діяння та чи вчинені вони ОСОБА_1 .

Завдані винуватцем ДТП ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів дна вертлюгової западини зліва з центральним вивихом стегнової кістки і переломом лівої сідничної кістки, закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в ділянці середньої третини потягли за собою тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була.

М(т)СБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у М(т)СБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі змістом п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Так, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням; лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів (п.24 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У справі №283/1565/16-ц рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2016 року, яке рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року залишено без змін, стягнуто з М(т)СБУ на користь потерпілої ОСОБА_2 , зокрема, витрати, пов`язані з придбанням лікарських засобів, в сумі 4 893, 06 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку скаржника, суд не врахував тієї обставини, що чоловік потерпілої 30 жовтня 2014 року отримав від нього гроші для лікування дружини в сумі 5 500 грн, а дана обставина підтверджується розпискою (а.с.55).

Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина четверта ст.82 ЦПК України).

ОСОБА_1 брав участь у справі №283/1565/16-ц. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його прийняття.

Так, судом апеляційної інстанції у рішенні від 16 травня 2017 року встановлено, що потерпілою надано чеків на придбання ліків на суму 15 892 грн., але М(т)СБУ із залученням лікаря-експерта виявлено, що не підлягає відшкодуванню сума 5 499,72 грн., яка складається із: ліків, придбаних на лікування інших захворювань, на суму 253,65 грн.; не медикаментозних засобів, чеків без зазначення назви ліків, нечитабельних чеків, чеків, які не відповідають призначеному лікуванню та терміну лікування, на суму 5 246,07 грн. Також відповідачем у добровільному порядку під час кримінального провадження відшкодовано 5 500 грн. на лікування потерпілої.

Отже, при стягненні з М(т)СБУ на користь потерпілої коштів на її лікування в сумі 4 893,06 грн. суд у справі №283/1565/16-ц урахував факт добровільної сплати ОСОБА_1 на лікування потерпілої 5 500 грн. та не підтверджені витрати на суму 5 499,71 грн. (15 892 грн. - 5 500 грн. - 5 499,71 грн.). Доводи апеляційної скарги спростовуються тим, що подвійно ці суми відраховані бути не можуть.

Окрім того, відповідно до положень ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Так, у матеріалах справи міститься ксерокопія довідки обласної клінічної лікарні ім. Гербачевського, видана за формою №094-1/о, про тимчасову втрату ОСОБА_2 працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді (а.с.40), а у довідці від 10 жовтня 2017 року №1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих визначено у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_2 відшкодувати останній 1 218 грн, що дорівнює розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. У 2014-2015 роках мінімальна заробітна плата становила 1 218 грн. (Закони України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та «Про Державний бюджет України на 2015 рік»).

Отже, загальний розмір відшкодування становить 6 111,06 грн. (4 893,06 грн. витрати на лікування + 1 218 грн. витрати, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності).

Платіжним дорученням від 13 жовтня 2017 року №1260680 сума 6 111,06 грн. була перерахована позивачем потерпілій у ДТП особі (а.с.1).

Відповідно до частини першої ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Позивач (М(т)СБУ) відшкодував потерпілій ОСОБА_2 (третій особі) шкоду, завдану останній ОСОБА_1 внаслідок ДТП, цивільно-правова відповідальність якого на час скоєння ДТП застрахована не була, а тому отримав право зворотної вимоги до винної особи, тобто ОСОБА_1 , у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача, а доводи апеляційної скарги, з огляду на вищевикладене, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів апеляційного суду не може зменшити розмір відшкодування в залежності від матеріального становища ОСОБА_1 , оскільки шкоду завдано вчиненням останнім кримінального правопорушення, що випливає із змісту частини четвертої ст.1193 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстав для його скасування або зміни не вбачається. Отже, рішення суду першої інстанції залишається без змін, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 25 серпня 2020 року.