Справа № 161/3322/20
Провадження № 4-с/161/27/20
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 скаргу мотивує тим, що на виконанні Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження №19568830, яке було відкрите на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-5044 від 14.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно 15669,44 доларів США боргу та 1444,00 грн. судових витрат. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2011 року вищевказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві, у зв`язку з неможливістю встановити майно боржника в результаті проведених виконавчих дій. Згідно п.2 резолютивної її частини постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Повторно виконавчий документ не був пред`явлений стягувачем.

Всупереч прийнятій постанові від 28.12.2011 року арешт на нерухоме майно Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не знято, що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У відповідності із вказаною довідкою у реєстрі міститься чинний запис про арешт усього нерухомого майна, згідно постанови від 08.12.2009 року Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції. 23 вересня 2019 року адвокатом Сидун О.С. подано заяву про зняття усіх заборон, арештів та обтяжень, накладених на все нерухоме майно у рамках здійснення виконавчого провадження № 19568830 та виконання вимоги п.2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2011 року про припинення чинності арешту майна боржника.

Згідно відповіді Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 25 вересня 2019 року за вих.№16716 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Позиція у відповіді від 25 вересня 2019 року зводиться до того, що арешт не буде знятий до моменту сплати виконавчого збору у розмірі 1565,94 дол.США та 144,40 грн.

Такі дії в.о. начальника відділу В.О.Копетюка вважає протиправними, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки державний виконавець, при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження, повинен був зняти усі арешти, накладені в рамках виконавчого провадження ще у 2012 році, після спливу строку на повторне пред`явлення виконавчого документу. Проте, таких дій не було вчинено до 2019 року під час звернення скаржника до органу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту. Вважає таку бездіяльність, з боку органу державної виконавчої служби, неправомірною.

04.10.2019 року скаржником подавалась позовна заява про зняття арештів з майна до Луцького міськрайонного суду , у зв`язку з тим, що відсутні були будь-які виконавчі листи на виконанні у органі державної виконавчої служби. 16 січня 2020 року постановою Волинського апеляційного суду у справі №161/16778/19 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову.

Правова позиція суду апеляційної інстанції була обґрунтована тим, що ОСОБА_2 було неправильно обрано спосіб захисту порушеного права. Боржник у виконавчому провадженні не може бути позивачем у позовному провадженні про зняття арешту з майна.

З огляду на це, вважає, що строк на оскарження бездіяльності державного виконавця пропущено з поважних причин.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить визнати поважними причини пропуску та поновити строк на оскарження бездіяльності виконуючого обов`язки начальника відділу Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О. щодо незняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_2 ; визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника відділу Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О. щодо незняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_2 ; зобов`язати виконуючого обов`язки начальника відділу Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О. зняти арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна ОСОБА_2 .

Представник суб`єкта оскарження подав суду відзив (заперечення на скаргу), в якому зазначив, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволення з підстав неправильного трактування скаржником норм Закону України Про виконавче провадження. Зокрема, в п.2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2011 року дійсно постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Проте, згідно постанови про перевірку виконавчих проваджень №16289434, 16289067, 19568830 від 26.09.2019 року та постанови про виправлення процесуальних помилок у постанові ВП №19568830 від 27.09.2019р. в.о. начальника відділу було зобов`язано головного державного виконавця Будя С.Л. винести постанови про виправлення процесуальних помилок у виконавчих провадженнях №16289434, 16289067, 19568830, змінивши п.2 постанов №16289434, 16289067, 19568830 від 28.12.2011 в наступній редакції: «Залишити чинність арешту майна боржника та інші заходи примусового виконання рішення».

Причиною перевірки виконавчих дій та зобов`язання виконавця змінити наведений вище пункт стало порушення заступником начальника відділу Шумчуком В.Г. вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, згідно п.5 ч.І ст.47 старої редакції та п.5 ч.І ст.37 нової редакції Закону (у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника), арешти з майна не знімаються.

В ст.40 та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наведені випадки та підстави зняття арешту і підстави для зняття будь-якого арешту згідно п.5 ч.І ст.47 старої редакції, та п.5 ч.І ст.37 нової редакції Закону відсутні.

Крім того, при пред`явленні виконавчого документа до виконання з боржника, відповідно до ст.28 редакції Закону України «Про виконавче провадження», що діяла до 02.06.2016 та ст.27 нової редакції стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

А тому, в Законі України «Про виконавче провадження» чітко визначений порядок зняття арешту з майна боржника у разі відсутності боргу, а саме:

Якщо наявна довідка банку про відсутність боргу, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, якщо сплачено виконавчий збір, згідно ст.40 Законі України «Про виконавче провадження» - це при наявності відкритого виконавчого провадження.

Якщо виконавче провадження давно закінчено, тоді, згідно ч 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника, у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів, з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», боржник відмовився сплатити виконавчий збір, оскільки, в.о.начальника відділу листом було роз`яснено боржнику про необхідність сплати виконавчого збору та вказано його суму.

Проте, боржник заради уникнення сплати виконавчого збору звернувся до Луцького міськрайонного суду, намагаючись ухилитись від обов`язкового стягнення виконавчого збору, що призведе до відсутності надходження коштів до Державного бюджету України. Крім того, скаржником вже було здійснено спробу скасувати арешт заради уникнення сплати виконавчого збору, проте 16 січня 2020 року постановою Волинського апеляційного суду у справі №161/16778/19 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, відділ вважає, що в суд зі скаргою чи позовом потрібно звертатись у виключних випадках, яких не передбачено в Законі України «Про виконавче провадження».

Згідно п.5 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт може бути знято у всіх інших випадках за рішенням суду, зокрема, смерть боржника.

Зазначає, що ОСОБА_2 державним виконавцем було роз`яснено, що згідно п.2 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження», якщо нею буде сплачено виконавчий збір і витрати виконавчого провадження, арешт буде знято.

З огляду на викладене, просить відмовити у скарзі ОСОБА_2 до Луцького районного відділу ЗС ЗМУ Міністерства юстиції в повному обсязі.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній, та просила її задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення (а.с. 32-36).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи орг ану державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, про можливість розгляду скарги за відсутності представника суб`єкту оскарження.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, та подані учасниками справи докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Положеннями ч. 1 ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 2 цієї статті визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Предметом оскарження є дії виконуючого обов`язки начальника Луцького

районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О., вчинені в межах виконавчого провадження №19568830.

Так, звертаючись до суду за захистом своїх прав, заявник ОСОБА_2 просить визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника відділу Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О. щодо незняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_2 ; зобов`язати виконуючого обов`язки начальника відділу Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка В.О. зняти арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна ОСОБА_2 .

Оскільки боржник зверталась до Луцького міськрайонного суду, з метою скасування арешту, задля уникнення сплати виконавчого збору, та постановою Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі №161/16778/19 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, слід задовольнити, визнати поважною причину пропуску строку та поновити строк на подання скарги.

З матеріалів справи випливає, що на виконанні Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження №19568830, яке було відкрите на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-5044 від 14.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно 15669,44 доларів США боргу та 1444,00 грн. судових витрат.

На підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2011 року, вищевказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві, у зв`язку з неможливістю встановити майно боржника в результаті проведених виконавчих дій.

В ст.40 та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наведені випадки та підстави зняття арешту і підстави для зняття будь-якого арешту згідно п.5 ч.І ст.47 старої редакції, та п.5 ч.І ст.37 нової редакції Закону відсутні.

Крім того, при пред`явленні виконавчого документа до виконання з боржника, відповідно до ст.28 редакції Закону України «Про виконавче провадження», що діяла до 02.06.2016 та ст.27 нової редакції стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Отже, в Законі України «Про виконавче провадження» чітко визначений порядок зняття арешту з майна боржника у разі відсутності боргу, а саме:

Якщо наявна довідка банку про відсутність боргу, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, якщо сплачено виконавчий збір, згідно ст.40 Законі України «Про виконавче провадження» - це при наявності відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до ч 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника, у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів, з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не сплачено виконавчий збір.

Суд звертає увагу на те, що в процесі здійснення виконавчого провадження, зважаючи на вимоги статті 19 Конституції України, державний виконавець зобов`язаний дотримуватися вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України , якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 28, 40, ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Скаржник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Особа, дії якої оскаржуються: виконуючий обов`язки начальника Луцького

районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - Копетюк Володимир Олегович, адреса: 43001, м.Луцьк, вул.Винниченка, 27а

Ухвала у повному обсязі складена 31 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта