Справа № 617/2048/19
Провадження № 2/617/249/20
Р І Ш Е Н Н Я
18 лютого 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Уханьова І.С.,
при секретарі судового засідання Пінчук К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Бориспільскої РДА Київської області про визначення місця проживання дитини,
Просила визначити місце проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, його матір`ю ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, до суду надала заяву про підтримання своїх позовних вимог просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду своєчасно та належними чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.
В судове засідання сторони не з`явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 05 лютого 2014 року, батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с.13).
У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до частини першої ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Стаття 161 Сімейного кодексу України встановлює, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
З фотокопії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2016 року, суд вбачає, що між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , шлюб було розірвано.(а.с. 17)
З фотокопії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2016 року, суд вбачає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 18)
За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав визначити місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_1 .
Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 58, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 112-114, 160, 161 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Бориспільскої РДА Київської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспильського району Київської області 05.02.2014), разом з його матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

Суддя-