Справа № 523/1363/20
Провадження №2-о/523/136/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. м.Одеса Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Мурманової І.М.,

за участю секретаря Нестеренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду № 6 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Артемівськ Луганської області, Україна, причина смерті дегенерація міокарда. У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що його батько помер на тимчасово окупованій території України, про що були видані лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які не приймаються на території України як документ, що має юридичну силу. Заявник стверджує, що встановлення факту смерті необхідно йому для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання заявник та адвокат заявника не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином та своєчасно, причини не явки суду повідомлені не були.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані заявником документи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно абз.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно частини 2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , подана сином померлого - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 10).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник подав копію лікарського свідоцтва про смерть від 09.12.2019 року № 76; довідку про причину смерті та копію свідоцтва про смерть від 09.12.2019 року серії НОМЕР_1 , видані установами, що розташовані на окупованій території, згідно яких ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Артемівськ, Перевальський район, Луганської області, ЛНР, причина смерті дегенерація міокарда.

Судом також встановлено, що заявник звертався до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо державної реєстрації смерті батька, однак, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником не надано документів, передбачених п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 року за №52/5 (у редакції наказу міністерства юстиції України 24.12.2010 року № 3307/5), яким встановлено, що підставою для державної реєстрації є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/0); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Одночасно йому було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Отже, підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті батька у зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року населені пункти Перевальського району Луганської області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті батька заявника в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати його смерть на підставі вищезазначеного лікарського свідоцтва про смерть немає, оскільки воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника неможливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Наведене свідчить, що факт смерті батька заявника є доведеним, та враховуючи, що він помер на тимчасово окупованій території, реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі наданого свідоцтва є неможливою, а встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 293-294,315-319,430 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у віці 88 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Артемівське, Перевальського району, Луганської області, Україна, причина смерті дегенерація міокарда.

Копію рішення суду направити до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для реєстрації відповідного актового запису.

Допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення надіслати заявнику та заінтересованій особі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: