Ухвала

Іменем України

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 760/32558/18 (2-1361/12)

провадження № 61-11632ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Ес.Ді.Сі.Груп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп», посилаючись на те, що 12 листопада 2018 року між ними був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до нього перейшли права вимоги за кредитним договором від 30 березня 2006 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року заяву ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа № 2-1361/12, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 25 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06 в сумі 428 299,41 грн та заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2007 року № 49.4.1/19/07-А в сумі 419 918,21 грн, а всього 848 217,62 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості у розмірі 848 217,62 грн за двома кредитними договорами, укладеними ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року скасовано та ухваленонову постанову, якою замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1361/12, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 25 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06 в сумі 428 299,41 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, правильно керувався наявністю чинного договору відступлення права вимоги від 12 листопада 2018 року № 955/К, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором від 30 березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06, укладеним з ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп». Разом із тим, суд апеляційної інстанції встановив, що право вимоги за кредитним договором № 49.4.1/19/07-А, укладеним ОСОБА_1 13квітня 2007 року, на суму 419 918,21 грн ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» за договором про відступлення права вимоги не передавалося, тому заміна стягувача у виконавчому провадженні в цій частині неможлива, оскільки у ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» право вимоги у вказанійчастині відсутнє.

У серпні 2020 року ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заявник посилається на те, що ОСОБА_2 не може бути представником ОСОБА_1 , оскільки відомості про нього як адвоката, а також відомості за номером свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія якого долучена до апеляційної скарги, відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України у порушення вимог частини першої статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відомості про адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів України є обов`язковою умовою для набуття права на заняття адвокатською діяльністю. В порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції прийняв та розглянув апеляційну скаргу, підписану особою, яка не мала права її підписувати.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30 березня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 49.28/135/С-Н-06, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 55 170,00 доларів США під 13,75% річних строком користування до 30 березня 2015 року, з наступними змінами та доповненнями.

13 квітня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 49.4.1/19/07-А, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію в межах загальної суми 45 889,00 доларів США під 12,1% річних строком користування до 12 квітня 2012 року, з наступними змінами та доповненнями.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2012 року, у справі №2-1361/12 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 30 березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06 в розмірі 428 299,41 грн та заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2007 року № 49.4.1/19/07-А в розмірі 419 918,21 грн, а всього 848 217,62 грн.

25 червня 2012 року на підставі вказаного судового рішення виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого правонаступник стягувача набув прав вимоги до боржників за кредитними зобов?язаннями перед первісним стягувачем.

30 вересня 2013 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 2-1361/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

12 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 955/К, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором від 30 березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06, укладеним з ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп».

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону «Про виконавче провадження»у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов?язковими тією мірою, якою вони були б обов?язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов?язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв?язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Встановивши, що право вимоги за кредитним договором № 49.4.1/19/07-А, укладеним ОСОБА_1 13 квітня 2007 року, на суму 419 918,21 грн ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» за договором про відступлення права вимоги не передавалося, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості за цим кредитним договором, виходячи з того, що право вимоги у ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» у вказаній частині відсутнє.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що апеляційна скарга була подана особою, яка не має права її підписувати від імені ОСОБА_1 , є безпідставними. Київський апеляційний суд в ухвалі від 11 червня 2020 року встановив, що адвокатом ОСОБА_2 до апеляційної скарги було додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги, укладений між ним та ОСОБА_1, та копію ордера на надання правової допомоги серії КВ № 419064 від 02 квітня 2019 року.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За змістом статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону в день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Відомостей про те, що надані адвокатом ОСОБА_2 документи визнані недійсними, апеляційним судом не встановлено.

Також відсутні докази щодо припинення права ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю в порядку, передбаченому законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 757/21384/19-ц.

Відсутність в Єдиному реєстрі адвокатів України даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп»про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко