Єдиний унікальний номер судової справи: №225/4679/20
Номер провадження: №2-о/225/364/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою уповноваженого представника заявника - адвоката Завгородньої Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року уповноважений представник заявника - адвокат Завгородня Юлія Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ДН №127713 від 13.08.2020 року та договору про надання правової допомоги від 13.08.2020 року, звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявник у справі знаходиться в шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований 29 червня 2019 року Міським (Кіровським) відділом запису актів цивільного стану адміністрації міста Ростов-на-Дону Російської Федерації за актовим записом №2.

01 червня 2020 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк Донецької області від вказаного шлюбу у подружжя народилась дочка, яку батьки іменували ОСОБА_3 .

Згідно посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 07.10.2011 року, заявник зареєстрована в АДРЕСА_1 . Народжувати дитину вирішила в медичному закладі м. Донецьк Донецькій області, тобто, на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території.

На підтвердження факту народження дитини заявник отримала медичне свідоцтво про народження другої дитини жіночої статі ДРЦОМД м. Донецька № 877 від 01.06.2020 року зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України.

З метою оформлення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку, заявник звернулась до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з відповідною заявою.

Проте, в задоволенні зазначеної вище заяви заявникові було відмовлено, оскільки представлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а отже, факт народження дитини - не підтверджують. При цьому, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження.

Отже, вичерпавши всі можливості для здійснення реєстрації народження своєї дитини, заявник змушена була звернутись до суду з заявою про встановлення факту народження.

Заявник та/або уповноважений представник заявника до судового засідання не з`явились, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи - Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Неявка учасників судового провадження розгляду заяви не перешкоджає.

Дослідивши матеріали справи та представлені суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

згідно з п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до паспорта громадянина Російської Федерації НОМЕР_2 , виданого ФМС 61002 від 04 квітня 2016 року, ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Рязанській області СРСР.

Згідно посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 07.10.2011 року (термін дії - безстроково), заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , що видане 29 червня 2019 року Міським (Кіровським) відділом запису актів цивільного стану Адміністрації міста Ростов-на-Дону Російської Федерації, за актовим записом №2, заявник знаходиться в шлюбі з громадянином України - ОСОБА_2 .

Факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 другої дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , підтверджений медичним свідоцтвом про народження, що видане ДРЦОМД м. Донецька за № 877 від 01.06.2020 року, а також, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 10.06.2020 року, актовий запис № 93, що видане Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи), зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України.

Додатково факт народження підтверджений протоколами УЗД, записами лікаря та фотографіями з зображенням заявниці з сім`єю (чоловіком та старшою донькою) разом з новонародженою дитиною.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд виходив з наступного:

згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Донецьк Донецькій області, де народилась ОСОБА_4 , на даний час є тимчасово окупованою територією України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 р. № 1085 зі змінами та доповненнями, м. Донецьк Донецькій області віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані даними органами документи є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Даний факт перешкоджає здійсненню заявником державної реєстрації народження дитини та отриманню свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку.

У зв`язку з неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. При цьому, суд враховує, що бланки суворої звітності, в тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

В той же час, кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та таким, що не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Враховуючи наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту народження дитини - ОСОБА_4 , в м. Донецьк Донецькій області ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

В свою чергу, згідно зі ст. 7 Закону України «Про громадянство», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Слід зазначити також, що за ст. 31 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укр/рос), встановлення і заперечення батьківства або материнства визначається за законодавством Договірної Сторони, громадянином

якої дитина є за народженням.

Враховуючи наведені вище правові норми, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів знаходження заявника в шлюбі з громадянином України - ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 29 червня 2019 року, видане Міським (Кіровським) відділом запису актів цивільного стану Адміністрації міста Ростов-на-Дону Російської Федерації, актовий запис №2), батьком дитини слід записати громадянина України - ОСОБА_2 .

Отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, зважаючи на існування у заявника об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження дитини, а також, з огляду на те, що чинним законодавством України іншого порядку встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про громадянство», ст. 31 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укр/рос), ч. 1 ст. 133 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263, 315, 317 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву уповноваженого представника заявника - адвоката Завгородньої Юлії Олександрівни (місце роботи: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, буд. 31г), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 24, ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка Російської Федерації, уродженка Рязанської області СРСР, РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , Україна, народила другу дитину жіночої статі - ОСОБА_4 .

Записати матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку Російської Федерації, уродженку Рязанської області СРСР.

Записати батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про батька зазначити відповідно до актового запису про шлюб №2, складеного 29 червня 2019 року Міським (Кіровським) відділом запису актів цивільного стану Адміністрації міста Ростов-на-Дону Російської Федерації.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.В. Довженко