Справа № 2506/6410/2012
Провадження № 2-др/750/29/20
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарДяченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 2506/6410/2012,

в с т а н о в и в :

14 серпня 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2506/6410/2012 за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку.

Протокольною ухвалою суду від 27.08.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про об`єднання його заяви та заяви ОСОБА_3 в одне провадження відмовлено.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви оповіщалися в установленому законом порядку; заявник та представник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у письмових заявах просили справу розглядати за їхньої відсутності.

Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.08.2012 частково задоволений позов ОСОБА_2 до Чернігівської міської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства Чернігівводоканал Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку та стягнуто з Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 33 922 грн втраченого заробітку за період з 01.07.2009 по 01.07.2012; зобов`язано Чернігівську станцію швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради виплачувати ОСОБА_2 через касу підприємства по 3 857 грн страхового відшкодування, щомісячно, починаючи з 01.07.2012 довічно; стягнуто з Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі по 339 грн 22 коп.

На виконання вищевказаного рішення, Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчі листи про стягнення з Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 33 922 (тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн втраченого заробітку за період з 01.07.2009 по 01.07.2012 та зобов`язання Чернігівську станцію швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради виплачувати ОСОБА_2 через касу підприємства по 3 857 (три тисячі вісімсот п`ятдесят сім) грн страхового відшкодування, щомісячно, починаючи з 01.07.2012 довічно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2016 року виправлено помилку у виконавчому листі №2/2506/2456/2012, виданому 31.08.2012 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 33 922 (тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн втраченого заробітку за період з 01.07.2009 по 01.07.2012, вказавши замість «Станція швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради» вірне «Чернігівська станція швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради»; поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів №2/2506/2456/2012, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова на виконання рішення суду від 23.08.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку; замінено стягувача ОСОБА_2 на його правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у виконавчих провадження щодо виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.08.2012 №2/2506/2456/2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку.

У поданій заяві заявник зазначив, що в ухвалі суду від 01 серпня 2016 року суд не вирішив питання про те, в якій частині рішення суду від 23 серпня 2012 року слід виконати по відношенню до кожного із вказаних в ухвалі суду стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто не зазначено розподілені долі кожної сторони стягувачів та не вказано ідентифікаційний код стягувачів, їх місце проживання тощо, у зв`язку з чим просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 2506/6410/2012 за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку, зазначивши вищевказані дані.

За вимогами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Вказаний перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Вирішення судом питань, які не охоплювалися позовними вимогами (визначення долей правонаступників стягувача), є неможливим, оскільки це не узгоджується з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України.

Крім того, за змістом частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому листі відомостей про ідентифікаційний код стягувачів та їхнє місце проживання не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, а відтак і немає необхідності для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові

№ 469/1357/16-ц від 19.09.2019.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258 - 261, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті додаткового рішення у цивільній справі № 2506/6410/2012 за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської станції швидкої медичної допомоги Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про стягнення втраченого заробітку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя