ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1891/20Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/439/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

секретаря - Боднар Р.В.

з участю - представника відповідача Панченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Альфа-Банк на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року (головуючий суддя Позняк В.М., дата виготовлення ухвали не вказана) у справі № 607/1891/20 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергій Васильович про скасування державної реєстрації права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергій Васильович про скасування державної реєстрації права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Того ж дня позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборони АТ «Альфа-Банк» до завершення розгляду справи в суді, відчужувати (передавати будь-яким чином, тощо) третім особам нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити АТ «Альфа-Банк» до завершення розгляду справи в суді, здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням, зняттям з реєстрації Позивача та членів його сім`ї та перешкоджанням у проживанні громадян, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 . Також, заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міністерству юстиції України та його територіальним органам в тому числі Головному територіальному управлінню юстиції в Тернопільській області та іншим органам, особам, суб`єктам, в тому числі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради та в т. ч. нотаріусам, що виконують функції державної реєстрації та здійснюють повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , за будь-якими особами та вчиняти інші реєстраційні дії щодо цього об`єкту до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Заява мотивована тим, що предметом спору у даній справі є правомірність рішення про державну реєстрацію права власності, а також державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Альфа-Банк» як за іпотекодержателем на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». До здійснення цієї державної реєстрації прав вказана квартира належала йому - ОСОБА_1 . На даний час стало відомо, що відповідач АТ «Альфа-Банк» має намір відчужити квартиру АДРЕСА_2 , що може ускладнити виконання рішення по справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року заяву задоволено.

Заборонено акціонерному товариству «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, буд. № 100, м. Київ, 03150, ) до завершення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 у суді, відчужувати (передавати будь-яким чином, тощо) третім особам нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено AT «Альфа-Банк» до завершення розгляду цієї справи у суді, здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням, зняттям з реєстрації Позивача та членів його сім`ї та перешкоджанням у проживанні громадян, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міністерству юстиції України (01001, вул. Городецького, 13, м. Київ, код ЄДРПОУ (00015622) та його територіальним органам в тому числі Головному територіальному управлінню юстиції в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8, ) та іншим органам, особам, суб`єктам, в тому числі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради (46001, вул. Шевченка, 3, м. Тернопіль), та в т. ч. нотаріусам, що виконують функції державної реєстрації та здійснюють повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , за будь-якими особами та вчиняти інші реєстраційні дії щодо цього об`єкту до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі АТ Альфа-Банк просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодного утруднення виконання рішення в даному випадку немає, оскільки згідно процедури за наявності рішення суду позивач може звернутись до відповідних органів з метою поновлення запису про право власності і жодних перешкод в цьому немає, оскільки позовні вимоги зводяться лише до того, щоб скасувати запис про державну реєстрацію та рішення державного реєстратора. Вважає, що заходи забезпечення позову взагалі не співмірні із заявленими позовними вимогами, оскільки суд заборонив до завершення розгляду цієї справи у суді, здійснювати будь-які дії пов' язані з виселенням, зняття з реєстрації Позивача та членів його сім`ї та перешкоджанням у проживанні громадян, суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, що в даному випадку взагалі не відповідає позовним вимогам.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що спірні реєстраційні дії були вчинені державним реєстратором на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки з використанням інституту іпотечного застереження. Тобто, станом на дату укладання сторонами договору іпотеки, редакція ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» не містила та не передбачала можливості застосування такої інституції, як іпотечне застереження, а відтак, за визначенням, не можна стверджувати, що між Іпотекодавцем та АТ «Укрсоцбанк»,правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» була узгоджена умова про можливість звернення стягнення на спірне іпотечне майно у спосіб реалізації іпотечного застереження.

У судовому засіданні представник АТ Альфа-Банкапеляційну скаргу підтримав посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясування обставини, що мають значення для справи.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у судове засідання не зявився.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно заяви ОСОБА_1 предметом позову по даній справі є скасування запису про державну реєстрацію права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_2 та скасування рішення Державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису права власності за АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_2 , відновивши запис про право власності на цю квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказана квартира була у власності позивача, який є особою з інвалідністю другої групи, та є його місцем проживання.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір, предметом позову є скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру, скасування рішення державного реєстратора про її державну реєстрацію та у разі відчуження цієї квартири іншій особі виконання можливого рішення суду в даній справі стане утрудненим чи неможливим.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч.3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них, серед іншого, належать - заборона вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З врахуванням встановлених обставин у справі, зокрема, що між сторонами існує спір з приводу права власності на квартиру, яка є місцем проживання позивача, відповідач АТ «Альфа-Банк» записано власником квартири та має реальну можливість розпорядитися нею, невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд першої інстанції правильно застосувавши згадані норми права дійшов вірного висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для забезпечення позову колегія суддів до уваги не приймає, оскільки встановлено, що між сторонами існує спір щодо квартири - позивач бажає відновити запис про право власності на квартиру за ним; відповідач є її власником, а відтак має право на розпорядження квартирою.

Доводи в апеляційній скарзі висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленої у справі ухвали.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно зясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законну і обгрунтовану ухвалу, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Альфа-Банк залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді