Справа № 206/1656/20
Провадження № 2/206/637/20
У Х В А Л А

31 серпня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2020 року представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня її вручення.

Із наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копія ухвали про залишення позовної заяви без руху була отримана представником позивача 04 травня 2020 року.

Проте, у зазначений судом термін, вимоги ухвали позивачем виконано не було.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Так, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (опубліковано в газеті «Голос України» №62 (7319) 02 квітня 2020 року), яким внесено зміни до ряду нормативних актів, зокрема:

Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12 - 14 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.»

11 березня 2020 року постановою КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови КМУ від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови КМУ від 22 квітня 2020 року №291, до 22 травня 2020 року відповідно до постанови КМУ від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови КМУ від 17 червня 2020 року №500, до 31 серпня 2020 року, відповідно до постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641, до 31 жовтня 2020 року, відповідно до постанови КМУ від 26 серпня 2020 року № 760.

В той же час, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06 серпня 2020 року.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

На теперішній час недоліки позовної заяви у строк, встановлений ухвалою суду, позивачем усунуто не було, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України для усунення недоліків позовної заяви позивач до суду не звертався.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Також практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, роз`яснивши при цьому, що він не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.О. Кушнірчук