ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

14 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 638/16491/17

Провадження № 22-ц/818/1994/20

Харківський апеляційний суд в складі судді колегії суддів судової палати у цивільних справах Коваленко І.П. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями органу державної влади, за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2019 року, ухвалене суддею Семіряд І.В., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На рішення суду Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу.

У порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3, ч.4 ст.356 ЦПК України, апелянтом не сплачено судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI /з наступними змінами/ «Про судовий збір».

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги судовий збір обчислюється відповідно до пп. 6 п.1 ч. 2 ст. 4, а саме із апеляційної скарги на рішення суду 150% (відсотків) ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги Державна казначейська служба України повинна була сплатити судовий збір в розмірі 960грн.:

1600грн. 0,4 = 640грн. * 150% = 960грн.

Разом з тим, в апеляційній скарзі Державною казначейською службою України заявлено клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі №804/927/17, згідно якої Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік випадків та суб`єктів сплати судового збору, та Держава Україна, як апелянт у справі, не є платником судового збору.

Також посилається на правову позицію висловлену в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі №914/1748/17, згідно якої, якщо позивач по справі не сплачував судовий збір за подання позову, то відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанціях.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт посилається на правові позиції, висловлені в постановах Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі № 804/927/17 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі № 914/1748/17, як підставу звільнення від сплату судового збору.

Проте, ці посилання є помилковими, оскільки в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі №914/1748/17 зроблено висновок щодо того, що якщо позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому позивач звільнений від сплати судового збору також і в разі подання ним апеляційної скарги, а не скаржник взагалі, як вважає Державна казначейська служба України.

Що стосується посилань на правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі №804/927/17, вони також є помилковими, оскільки в цій постанові зроблено висновок про те, що учасник справи, який здійснює свою діяльність без створення юридичної особи, не визначений платником судового збору, оскільки вони не є ані юридичними, ані фізичними особами, тому і не повинні додавати документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказав відповідача Державну казначейську службу України, яка здійснює відповідне представництво інтересів Держави України, яка зареєстрована як юридична особа.

За таких обставин підстав для застосування положень ч.3 ст.136 ЦПК України не вбачається.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0020011

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до положень ч.2, 3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями органу державної влади залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали Державна казначейська служба України має право надати до Харківського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 960грн.

Роз`яснити Державній казначейській службі України, що в разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернена Казначейству.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя І.П. Коваленко