"11" лютого 2020 р. Справа № 363/2288/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород скаргу адвоката Калядіної І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіної М.М. та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіної М.М. та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування поданої скарги вказала, що 13.04.2005 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2-904/05 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. 15.08.2006 року у зв`язку із працевлаштуванням боржника у Шевченківському районі м. Києва, виконавчий лист № 2-904 від 18.08.2005 р. поданий стягувачем до відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Рішення виконувалось у повному обсязі. 09.04.2010 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлено зазначений виконавчий лист за належністю до ВДВС Вишгородського району із заборгованістю по сплаті аліментів за період з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року, оскільки станом на 09.04.2010 року боржник не працював. 06.05.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19102368. 06.08.2010 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2-3024/10 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав. Вказаний розгляд справи був зумовлений тим, що після припинення шлюбу стягувач та боржник перестали спілкуватися та підтримувати нормальні людські стосунки. Стягувач звернулась до боржника з питанням ініціювання судового процесу щодо позбавлення останнього батьківських прав, мотивуючи це необхідністю влаштування її приватного життя. Стягувач повідомила під час судового засідання, що жодної гривні від нього не візьме, їх приватне життя повинно йти паралельно і ніколи не пересікатися. В період часу з 2011 року по листопад 2017 року, жодного виклику до державної виконавчої служби, жодного доказу існування відкритого виконавчого провадження або вчинення виконавчих дій не було. 22.11.2017 року за № 18824 державним виконавцем здійснено виклик боржника.Матеріали виконавчого провадження також не містять доказів здійснення виконавчих дій в проміжок часу кінець 2010 - 2017роки. 11.01.2018 року за № 507 державним виконавцем винесено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам за період з 15.04.2005 року. Вказана довідка не містила посилань на інформацію, що надається управлінням статистики щодо розміру середньої заробітної плати по регіону та не враховувала напис у виконавчому листі попереднього виконавця щодо періоду сплати аліментів з 01.01.2010 року. 02.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу довідки про заборгованості. 16.02.2018 року за № 3455, останнім отримано довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період 15.04.2005р. - 31.01.2018р. 26.02.2018 року за № 4879 державним виконавцем надано довідку-розрахунок заборгованості, в якій здійснено перерахування періоду утворення заборгованості з січня 2010 року. 01.03.2018 року ОСОБА_1 став до роботи на посаді лісоруба-водія відповідно до наказу № 1 від 26.02.2018 року на підставі укладеного трудового договору із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , в підтвердження чого надав відповідні докази державному виконавцю. 05.03.2018 року - часткова сплата аліментів боржником через банківську систему. 06.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника починаючи з 01.03.2018 року у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу. Також роботодавця боржника зобов`язано щокварталу надсилати державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України та заборонено самостійно змінювати порядок суми боргу та розмір відрахувань. 04.06.2018 року представник боржника отримав довідку Головного управління статистики у Київській області № 08.1-10/1185 про надання інформації щодо середньомісячної заробітної плати по Вишгородському району за період з травня 2010 року по лютий 2018 року. Так, відповідно до вказаної довідки щомісячні показники визначені у наданій довідці не знайшли свого підтвердження в розрізі показників, в довідці зазначено під формулюванням «зарплата», у довідці - розрахунку від 11.01.2017 році № 507, зокрема, дані не співпадали. 02.07.2018 року державним виконавцем, листом за № 12804, за наслідками вивчення клопотання та наданих боржником доказів, клопотання боржника задоволено та здійснено перерахунок заборгованості. 23.07.2018 року № 13968, державним виконавцем враховано підтверджену наданими боржником доказами, часткову сплату аліментів в рахунок заборгованості та здійснений остаточний перерахунок заборгованості, також надані реквізити для перерахування заборгованості на депозитний рахунок ДВС. Боржником здійснено виплату заборгованості у повному обсязі на депозитний рахунок Вишгородського РВ ДВС, що підтверджується квитанціями. 03.08.2018 року державним виконавцем скасовані раніше накладені тимчасові обмеження на боржника та на адресу роботодавця направлено довідку вих. № 14734 про повне погашення боржником заборгованості та необхідність проведення стягнення аліментів в розмірі 25% щомісячно починаючи із 01.07.2018 року, як встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2005 року. 10.04.2019 року державним виконавцем винесено довідку - розрахунок заборгованості по аліментам № 7987 за період з 01.01.2010р. по 20.02.2019р., яку боржник отримав засобами поштового зв`язку 19.04.2019 року, згідно із мотивуванням державного виконавця, борг перераховувався згідно квитанцій від боржника, пояснень стягувачки та відповіді управління статистики у Вишгородському районі Головного управління статистики у Київській області № 8 від 09.02.2018 року. 26.04.2019 року боржник звернувся із заявою до начальника Вишгородського РВ ДВС про обґрунтування підстав раптового виникнення заборгованості та підстав виконання рішення суду про сплату аліментів із порушеннями щодо розміру відрахувань із його доходу у вигляді заробітної плати. 23.05.2019 року державним виконавцем надана відповідь на заяву боржника та довідка про заборгованість № 12406. 24.05.2019 року за № 12411 державним виконавцем направлено лист про наявність боргу у ОСОБА_1 та необхідність проведення стягнення. Однак, жодної постанови про стягнення державним виконавцем не винесено, довідку про відсутність боргу від 03.08.2018 року не скасовано та не оскаржено, а тому природа та характер вказаного листа, як виконавчого документа не має правового обґрунтування та його виконання не передбачено законодавством, що регулює порядок виконання виконавчого документу. На підставі викладено просила суд визнати дії державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області в частині нарахування заборгованості по аліментам у розмірі 42 662,97 грн. незаконними; скасувати довідку-розрахунок заборгованості від 23.05.2019 року № 12406, довідку розрахунок заборгованості від 10.04.2019 року № 7987, що видані державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області; зобов`язати державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області вчинити дії щодо приведення у відповідність здійснення заходів примусового виконання щодо стягнення аліментів у розмірі визначеному рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2005 року у справі № 2-904/2005 та виконавчого листа від 18.08.2005 року та здійснити перерахунок надміру стягнутих та сплачених ОСОБА_1 аліментів із липня 2018 року.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги скарги підтримує та просить їх задовольнити.

Державний виконавець Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна М.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Стягувач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 13.04.2005 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2-904/05 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

18.08.2005 року на підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-904/2005, який був пред`явлений до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2006 року у зв`язку із працевлаштуванням боржника у Шевченківському районі м. Києва, виконавчий лист № 2-904 від 18.08.2005 р. поданий стягувачем до відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Рішення виконувалось у повному обсязі. 09.04.2010 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлено зазначений виконавчий лист за належністю до ВДВС Вишгородського району із заборгованістю по сплаті аліментів за період з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року, оскільки станом на 09.04.2010 року боржник не працював.

06.05.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19102368.

06.08.2010 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2-3024/10 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав.22.11.2017 року за № 18824 державним виконавцем здійснено виклик боржника.

Як вбачається з долучених до справи документів, питання заборгованості зі сплати аліментів було предметом тривалого перегляду в період часу із дня отримання боржником виклику державного виконавця від 22.11.2017 року та надання пояснень від 30.11.2017 року по липень 2018 року включно.

У вказаний період часу заборгованість перераховувалась державним виконавцем на основі наданих боржником заяв, клопотань та доказів. Так, зокрема, це підтверджується: поясненнями ОСОБА_1 від 30.11.2017 року, довідкою - розрахунком заборгованості від 11.01.2018 року № 507 - сума 107 324 грн., клопотанням про здійснення перерахунку від 30.01.2018 року, довідка про заборгованість від 16.02.2018 року № 3455 - борг 121 511 грн.), відповідь державного виконавця від 19.02.2018 року № 3663, пояснення ОСОБА_1 від 26.02.2018 року, довідка про заборгованість від 26.02.2018 року № 4879 - борг 100 392 грн., пояснення ОСОБА_1 від 05.03.2018 року, клопотанням про здійснення перерахунку від 19.06.2018 року, з підстав неправильно визначених періодів, невідповідності офіційних показників середньої заробітної плати по регіону, не виконання вимог ст. 70, 71 ЗУ «Про виконавче провадження», довідкою про заборгованість від 02.07.2018 року № 12804 - борг 58 929,67 грн., клопотанням про здійснення перерахунку від 20.07.2018 року, з підстав неврахування добровільно сплачених боржником коштів.

23.07.2018 року державним виконавцем визначена заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 54 914,23 грн., що підтверджується довідкою 23.07.2018 року № 13968, яка відповідно до наданої заяви про залучення до матеріалів виконавчого провадження доказів про сплату заборгованості у повному обсязі від 23.07.2018 року та наданих квитанцій № N1CSV55400 від 20.07.2018 року на суму 49900 грн. та № ПН3112 від 20.07.2018 року на суму 5 334,23 грн. сплачена повністю.

03.08.2018 року за № 14734 державним виконавцем на адресу роботодавця скаржника направлено довідку про те, що боржник подав до відділу квитанції про повне погашення боргу, у зв`язку із чим необхідно проводити стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 25 % щомісячно починаючи із 01.07.2018 року.

Того ж дня, державним виконавцем скасовані заходи тимчасового обмеження в праві керуванні транспортними засобами та права виїзду за межі України, про що видані відповідні постанови, в мотивувальній частині яких визначено: «Виконавцем встановлено, що заборгованість по сплаті періодичних платежів у ОСОБА_1 відсутня»

24.10.2018 року державним виконавцем стягувачу було видано довідку розрахунок, згідно якої, заборгованість по аліментам станом на 24 жовтня 2018 року відсутня.

Після направлення довідки державного виконавця від 03.08.2018 року за № 14734 за основним місцем роботи боржника, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2005 року про сплату аліментів виконувалося, доказами чого слугують щомісячні звіти роботодавця, які щомісячно подаються державному виконавцеві.

19.04.2019 року, скаржник отримав довіку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.01.2010 року по 20.02.2019 рік від 10.04.2019 року за № 7987 про наявність заборгованості у розмірі 42 662,98 грн.

26.04.2019 року скаржник звернувся до державного виконавця із клопотанням від 26.04.2019 року щодо з`ясування підстав раптового виникнення боргу та здійснення стягнення аліментів у розмірі, що не відповідає рішенню Вишгородського районного суду Київської області, нащо державним виконавцем було, що довідка розрахунок заборгованості від 03.08.2018 року складена із порушенням вимог, а саме розрахунок повинен бути здійснений щомісячно, у зв`язку із чим було складено та надано нову довідку-розрахунок заборгованості від 23.05.2018 року № 12406, згідно якої заборгованість становить 42 662, 97 грн.

Представник скаржника, у письмових поясненнях зазначила, що матеріали виконавчого провадження не містять довідки-розрахунку заборгованості, що датована 03.08.2018 року, як і не містять довідки-розрахунку заборгованості від 20.02.2019 року, на яку посилається виконавець у цій же відповіді, відсутні докази направлення таких боржнику, відсутні належні та законні докази, що підтверджують підстави здійснення перерахунку та взагалі здійснення такого перерахунку, відсутні докази скасування довідки про відсутність боргу станом на 03.08.2018 року. Державним виконавцем вказується, що ним складено акт про неможливість здійснення перевірки майнового стану боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, у зв`язку із відсутністю боржника за даною адресою АДРЕСА_1 , водночас, такий акт у матеріалах виконавчого провадження № 19102368 відсутній, а тому факт на який посилається державний виконавець є недоведеним. Крім того, посилання державним виконавцем на неможливість здійснення такої перевірки у зв`язку із відсутністю боржника за вказаною адресою спростовується паспортними даними боржника із зареєстрованим місцем проживанням, що крім того, збігається із адресою, яка зазначається у всіх документах виконавчого провадження, які надсилаються останньому та ним отримуються. Вказала, що в період часу з 23.07.2018 року по 19.04.2019 року на адресу місця проживання боржника не надходило та відповідно, останнім не отримано, жодного документу із Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, що містив би інформацію про виникнення або тривалу наявність заборгованості по сплаті аліментів, жодної судової повістки щодо оскарження розрахунку заборгованості або дій чи рішень державного виконавця щодо видання довідки про відсутність заборгованості від 03.08.2018 року або незгоди стягувача із здійсненим державним виконавцем розрахунком.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо його надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документів.

Згідно зі статтею 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1,4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але неменше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно з частиною 8 статті 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналогічні норми були визначені в статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, який діяв до 05.10.2016 року.

Зокрема, відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012№ 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 3 статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить, що державний виконавець обчислює розмір заборгованість зі сплати аліментів щомісяця в розмірі, визначеному виконавчим документом.

В разі виникнення між учасниками виконавчого провадження спору щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір вирішується за заявою заінтересованої особи судом, який має визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, державний виконавець в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень та доказів на спростування позиції скаржника суду не надав, у тому числі матеріали виконавчого провадження. Не надано обґрунтувань щодо підстав видачі нової довідки із сумою заборгованості, при існуванні довідки про повне погашення боргу та жодних постанов про скасування раніше прийнятих довідок та довідки про відсутність заборгованості від 03.08.2018 року.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання дії державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області в частині нарахування заборгованості по аліментам у розмірі 42 662,97 грн. незаконними та зобов`язання державного виконавця Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області здійснити перерахунок аліментів за виконавчим листом від 18.08.2005 року № 2-904/05, виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року з урахуванням погашеної заборгованості.

Суд також звертає увагу на те, що незгода боржника з розміром нарахованих аліментів може бути предметом окремого судового розгляду в порядку позовного провадження, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

Разом із цим, вимога щодо скасування судом довідки-розрахунку заборгованості від 23.05.2019 року № 12406, довідки розрахунку заборгованості від 10.04.2019 року № 7987 не може бути задоволена, оскільки скасування судом у рамках розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця довідок чи розрахунків, складених державним виконавцем, не передбачено законом та є похідною від вимог щодо визнання дій державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області в частині нарахування заборгованості по аліментам у розмірі 42 662, 97 грн. незаконними, у зв`язку із чим не потребує додаткового задоволення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 6, 13,17,18,24,28 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката Калядіної І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіної М.М. та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнання дії державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області в частині нарахування заборгованості по аліментам у розмірі 42 662,97 грн. незаконними.

Зобов`язати державного виконавця Вишгородського ВДВС ГТУЮ у Київській області здійснити перерахунок аліментів за виконавчим листом від 18.08.2005 року № 2-904/05, виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року з урахуванням погашеної заборгованості.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Котлярова