Справа № 464/6116/19
пр.№ 2/464/106/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: судді Тімченко О.В.

секретар судового засідання Мерза Д.С.

справа № 464/6116/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

представники учасників справи:

позивача ОСОБА_3 .

Обставини справи

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 вересня 2009 року у міському відділі РАЦС ЛМУЮ, актовий запис № 2271, залишивши прізвище ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в шлюбі є двоє сині: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., які проживають з нею. Подружнє життя не складалось з самого початку, т.я. виявились особами з різними характерами, у зв*язку з чим систематично виникали сварки. Після народження дітей конфлікти посились, т.я., на думку відповідача, вона не приділяла йому увагу. Весь свій час вони витрачали на примирення і з*ясування відносин, від чого страждали діти, на очах яких все відбувалось. Відповідач систематично погрожував їй фізичною розправою, один раз в сварці бив ногами; вчиняв відносно неї психологічне насильство, принижував її жіночу гідність. Все це остаточно призвело до розпаду сім`ї у лютому 2019 року. З того часу вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх відносин. Шість років вони вживали заходів для збереження сім*ї, але позитивних наслідків це не дало. Примирення категорично заперечує.

Ухвалою суду від 29.11.19. позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням у підготовче засідання.

03.02.20. ухвалою суду підготовче провадження закрите та справу призначено до розгляду по суті на 05.02.20.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, категорично заперечивши можливість примирення. Позивач ствердила, що все життя відповідач її принижував і знущався з неї. Настоює на тому, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, т.я. втратила до відповідачі, як до чоловіка, почуття поваги і любові. Вона побоюється не тільки за свій психологічний стан, але й за стан здоров*я своїх синів, які потерпають від них через отриманий від відповідача негатив. Тому настоює на задоволенні позову і розірванні формально існуючого шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні формально позов заперечив, ствердивши, що любить позивача і дітей. Вважає, що конфлікти в сім*ї почали виникати з 2017 року. Дійсно він погрожував позивачеві фізичною і психологічною розправою, в сварці копнув її ногою, але все це було на фоні його ревнощів. Він особисто не раз звертався до психолога, водив і позивача на один сеанс, після чого остання відмовилась від цих заходів. Він працював над собою і не раз показував, що може бути добрим чоловіком. Два тижні вони жили добре, а потім все знову повторювалося. Вже рік вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх відносин, після чого конфліктів стало менше. Він постійно намагається повернутись в сім*ю, зберегти її, але позивач цього категорично не бажає. Незважаючи на це, він хоче зберегти шлюб, т.я. дітям, які повинні рости в повноцінній сім*ї, потрібен батько. Заходів для збереження шлюбу, крім продовження власних курсів психотерапії, спілкування і прояву турботи, що не сприймає позивач, суду навести не зміг.

Мотиви та обґрунтування суду

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом РАЦС ЛМУЮ, сторони уклали шлюб 09 вересня 2009 року у міському відділі РАЦС ЛМУЮ, актовий запис № 2271. У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх синів.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 09.09.09., міцної сім`ї так і не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім`ї. З лютого 2019 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не підтримують подружні відносини. Як ствердила позивач, причиною цьому стали різні характери і погляди на життя, поведінка відповідача, який систематично принижує її жіночу гідність і чинить психологічний тиск, застосовує фізичну розправу, що відбувається в присутності дітей. Не заперечив і сам відповідач, що відносини стали напруженішими внаслідок його дій. Як ствердили сторони, протягом останніх 6 років позивач намагалась зберегти сім*ю, а відповідач останній рік відновити шлюбні відносини, проте такі спроби позитивних наслідків не дали їх взаємовідносини не змінились. Позивач категорично ствердила, що втратила до відповідача, як чоловіка, не тільки почуття любові, а й поваги, без чого повноцінна сім`я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. З урахуванням викладеного клопотання відповідача про надання строку для примирення, суперечить інтересам позивача та її дітей, їх психоемоційному стану, що страждає від відносин з відповідачем.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).

Отже можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

За наведених обставин суд дійшов висновку про суперечливість моральним засадам суспільства подальшого вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, яке з лютого 2019 року і по даний час не відбулось, незважаючи на неодноразові спроби відповідача, як ствердили сторони, та з урахуванням засад шлюбу, який ґрунтується на спільних почуттях любові й поваги подружжя та на їх вільній згоді.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Позивач категорично заявила суду, що жити з відповідачем, який негативно впливає на неї та психіку дітей, не буде і це її остаточне волевиявлення. Зазначені обставини мають істотне значення для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Сім*я сторін розпалась остаточно, та шлюб існує формально. Тому суд вважає необхідним такий розірвати.

Судові витрати

З відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати при подачі позову до суду судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4, 141, 178, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 09 вересня 2009 року у міському відділі РАЦС ЛМУЮ, актовий запис № 2271.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Тімченко