УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 950/2492/19

провадження № 61-11673ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ у справах дітей Лебединської міської ради про припинення стягнення аліментів за рішенням суду та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить звільнити його від сплати аліментів та заборгованості за ними, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

У грудні 2019 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що в провадженні суду знаходиться зазначена справа, предметом позову є припинення стягнення аліментів за рішенням суду та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що є підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 14 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Зупинено до моменту набрання рішенням суду у справі № 950/2492/19 законної сили стягнення за виконавчим листом № 583/2495/16-ц, виданим на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2013 року народження. Допущено ухвалу до негайного виконання.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Постановою Сумського апеляційного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу суду першої інстанції скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП № 60727112, порушеного на підставі виконавчого листа № 583/2495/16-ц від 04 листопада 2016 року у цивільній справі № 583/2495/16-ц, відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не звернув увагу, що предметом розгляду справи не є оскарження виконавчого документа, на підставі якого проводиться стягнення аліментів з позивача.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки позивач звернувся в суд з позовом звільнити його від сплати аліментів та заборгованості за ними, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки і не оскаржував виконавчий документ, на підставі якого проводиться стягнення з нього аліментів на користь відповідача (матері дитини), апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення за виконавчим документом.

Доводи касаційної скарги про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідача, що апеляційним судом порушено право позивача та малолітньої дитини, на користь якої стягуються аліменти є по суті поясненнями до позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору по суті, і не можуть бути враховані на стадії забезпечення позову.

В даному випадку забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами попередніх інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ у справах дітей Лебединської міської ради про припинення стягнення аліментів за рішенням суду та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель