Справа № 438/173/20
Номер провадження 2/438/198/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2020 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

Позивачем подано до суду позовну заяву до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Крім цього, позивачем до позовної заяви додано клопотання про звідстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, мотивуючи тим, що ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Просить відстрочити сплату судових витрат по даній справі до прийняття судом рішення по справі та стягнути судовий збір з відповідача.

Суд, ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, дійшов висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір". Так, положеннями ч.1 ст.8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, зокрема згідно п.в вказаної статті одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда.

Згідно ч.2 ст.8 вказаного Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Позивачем до позовної заяви долучено довідку про доходи від 23.01.2020, з якої встановлено, що позивачу нарахована заробітна плата з січня 2019 по грудень 2019 в розмірі 75441,38 грн., зокрема за грудень 9378,59грн. Відтак, майновий стан позивача не перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Зазначена вище довідка про доходи не може бути врахована судом у якості обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Судом не встановлено інших обставин, які б свідчили про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору позивачем, тому приходжу висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Таким чином, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,20 грн.

Відтак, враховуючи ту обставину, що позивачем у даній позовній заяві заявлено позовну вимогу немайнового характеру, тому позивачу необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 840,20 грн.

З урахуванням вищенаведеного вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням позивачу строку у п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, що зазначені у даній ухвалі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.136,185 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слиш А.Т.