Справа № 636/3695/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення в порядку ст. 192 СК України розміру аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2010 року в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просила визначити розмір аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання чинності змін до Сімейного Кодексу, а саме з 08 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2010 року присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( згідно свідоцтва про зміну імені від 28.03.2018 нині прізвище ОСОБА_5 ) в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України ( з подальшими змінами, які набрали чинності 08.06.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що вона листом від 09.07.2018 вона зверталася до ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції з проханням провести перевірку правильності нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_2 у зв`язку зі змінами, внесеними у чинне законодавство. На її заяву надійшов лист від 31.07.2018 за № 14.15-35/20189, в якому зазначено, що аліменти стягуються у відповідності до виконавчого листа, виданого Новопсковським районним судом Луганської області від 18.06.2010 року, та запропоновано звернутися до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів.

Зазначаючи, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, позивач ОСОБА_1 в своїй заяві від 04.10.2019 року посилається на те, що син є студентом денного відділення Харківського національного університету ім.. В.Н. Каразіна (навчання за контрактом). Крім того відповідач ОСОБА_2 з 12.11.2008 року по теперішній час є фізичною особою підприєм цем і у зв`язку з цим має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, передбаченому діючим законодавством України. Також просила розглянути справу без її участі, на своїх позовних вимогах наполягала(а.с. 67).

Відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову про збільшення розміру стягнутих аліментів, просив розглянути справу за його відсутністю.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з відповідача на користь позивача рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 02.04.2007 року були стягнуті аліменти у розмірі 250 грн. щомісяця. Починаючи з 12.03.2007 року до повноліття дитини.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2010 року змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 зі 250 грн. щомісяця на ј частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 28 березня 2018 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна, Луганська область, Новопсковський район, село Донцівка, змінив ім`я, про що 28 березня 2018 року складено відповідний актовий запис №1. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_5 (а.с.2 - 5).

Відповідно до довідки виконкому Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 і має склад сім`ї: син ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно копії заяви від 09.07.2018 ОСОБА_1 зверталася до ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції з проханням провести перевірку правильності нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_2 у зв`язку зі змінами, внесеними до ст. 182 СК України. Згідно відповіді міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву від 31.07.2018 за № 14.15-35/20189 в провадженні відділу знаходиться на примусовому виконанні виконавче провадження ВП № 20283152 з виконання виконавчого листа № 2-604/2010, який видано 18.06.2010 Новопсковським районним судом Луганської області про зміну розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі 250 грн. щомісяця на ј частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно листа КЗОЗ «Чугуївська центральна лікарня ім.. М.І. Кононенко» 19.08.2016 боржник звільнився, заборгованість на момент звільнення стягнута у повному обсязі. Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник отримує пенсію, у зв`язку із чим постанова державного виконавця про звернення стягнення на пенсію боржника була направлена для виконання до Чугуївського об`єднаного УПФ України. Заборгованість по аліментам на 31.07.2018 року відсутня, також запропоновано звернутися до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів ( а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017 , розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Заявляючи цей позов про збільшення в порядку ст. 192 СК Українирозміру аліментів на неповнолітнього сина, ОСОБА_1 фактично просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 19 травня 2010 року, в частині мінімального розміру аліментів ( не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) у зв`язку із змінами чинного законодавства.

Однак матеріали справи не свідчать про те, що матеріальне становище або сімейний стан позивача та відповідача змінилися, відбулося погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_2 крім пенсії має доходи від приватної підприємницької діяльності, не є підставою для зміни визначеного судом розміру аліментів, а є підставою відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для направлення державним виконавцем органу виконавчої служби дублікату виконавчого листа за іншим місцем роботи платника аліментів ( за наявності доведення факту іншого місця роботи), визначення державним виконавцем розміру можливої заборгованості за аліментамитощо.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона одна несе додаткові витрати на утримання сина у зв`язку з його навчанням, також не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ці витрати є періодичними, і ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про стягнення цих витрат відповідно до вимог ст. 185 ЦК України. Однак таких вимог в цьому позові ОСОБА_1 не заявляла, а суд відповідно до вимог ч.1ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суд у у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року (справа № 632/580/17,

провадження № 61-51сво18), яку відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України суд повинен враховувати при виборі і застосуванні норми правадо спірних правовідносин.

Так Верховним Судом зазначено, що згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Враховуючи вищезазначену правову позицію Верховного Суду, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до органу ДВС з вимогою про перерахування розміру аліментів за ВП № 20283152 з виконання виконавчого листа № 2-604/2010, який видано 18.06.2010 Новопсковським районним судом Луганської області, а у випадку відмови від такого перерахування - оскаржити відмову ВДВС в установленому законом порядку.

У зв`язку з вищезазначеним суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач ОСОБА_1 відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплати судового збору покладаються на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційної суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 07 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: