Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

секретаря судових засідань Гурової Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Волноваха, Донецької області у загальному позовному провадженні цивільну справу №221/7140/19 за позовом ОСОБА_1 до Волноваської військово-цивільної адміністрації Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Волноваської військово-цивільної адміністрації Донецької області, в якій просить визнати за позивачем право власності на жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зі всіма будівлями та спорудами.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Зазначив, що на момент смерті ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_2 , а відтак прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 07 серпня 2019 року нотаріусом надано відповідь про те, що на житловий будинок видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки в матеріалах спадкової справи знаходиться лише копія правовстановлюючого документу, а саме договору дарування. Стверджує, що вказаний договір був втрачений за життя спадкодавця, а отримати його дублікат має право лише його власник. Просить позов задоволити.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 07.10.2019 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, у позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 31.05.1967 року, актовий запис №785.

ОСОБА_2 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 24.01.1992 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, запис у реєстрі №553 кн.2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №241.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок.

Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області Петренко В.Є. із заявою про прийняття спадщини.

07 серпня 2019 державним нотаріусом Петренко В.Є. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі дублікату договору, посвідченого Першою Волноваською державною нотаріальною конторою 24.01.1992 року та свідоцтві про право на спадщину за законом. Зокрема, нотаріус посилався на те, що позивачем не подано до нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу, а видати його дублікат немає можливості, оскільки Донецький обласний державний нотаріальний архів розташований на території проведення операції об`єднаних сил.

Відповідно до п.п.4.15 п.4 глави 10 параграфу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дй нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положенням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Однак, згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно доч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що згідно копії договору дарування від 24.01.1992 року, який знаходиться у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 від прийняття спадщини у визначеному законом порядку не відмовлявся, фактично прийняв вищевказаний житловий будинок, а відтак є власником такого та позивачем надані суду докази неможливості отримання правовстановлюючих документів на прийняте спадкове майно, суд дійшов висновку, що позивач успадкував спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Оскільки позивачем не ставилося питання у позовній заяві про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.15, 16, 331, 392, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Волноваської військово-цивільної адміністрації Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 зі всіма будівлями та спорудами.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Писанець