Справа № 199/691/20
УХВАЛА

14.02.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого - судді Подорець О.Б., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення плати за проживання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває на розгляді вищезазначена цивільна справа.

14.02.2020 через канцелярію суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій він просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт та заборону відчуження - земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер :03:016:0425), розташованої у АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :03:016:0424), розташованої у АДРЕСА_1 ; - житловий будинок загальною площею 60,2 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, ознайомившись зі змістом та суттю позовних вимог, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу для забезпечення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись вимогами ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову на підставі доказів сторони.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач ФОП ОСОБА_5 до заяви про забезпечення позову не надано переконливих доказів про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Не підтверджені жодним доказом доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову про те, що відповідач ОСОБА_4 може вчинити будь-які дії стосовно майна, яке їй належить.

Крім того, позивачем відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не подано доказів в підтвердження вартості майна, а також, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для забезпечення позову, а відтак у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення плати за проживання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положення ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець