печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про визнання бездіяльності незаконною та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про визнання бездіяльності незаконною та стягнення грошових коштів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині про визнання бездіяльності незаконною, не можуть бути прийняті до розгляду у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до норм чинного ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі- КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, у передбачений частиною 1 статті 5 КАС України, або в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективних захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, згідно з положеннями частини 2 вказаної статті Кодексу.

У відповідності до положень статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Цивільним процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлюється порядок здійснення цивільного судочинства.

Провадження у справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, позивач звернулась до суду з цивільним позовом про визнання незаконною бездіяльності суб`єкта владних повноважень Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач звернувся до суб`єкта владних повноважень з вимогою про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень незаконною, то даний спір не може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства, оскільки розгляд такої справи повинен проводитися за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про визнання бездіяльності незаконною, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про визнання бездіяльності незаконною.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з позовом до відповідного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Соколов