Справа № 301/1262/19
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі БАЛАЖ Н.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 301/1262/19 за позовом ОСОБА_1 до Загатянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Іршавського районного суду від 25 червня 2019 року, повний текст якого складено 25 червня 2019 року, головуючий суддя Золотар М.М., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Іршавського районного суду від 25.06.2016 позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на збудовані дамбу, підсобне господарське приміщення (будиночок розміром 6 м х 4 м), фундамент під будинок розміром 9 м х 6 м, бетонні зливні кільця у кількості, зазначеній в акті огляду орендованої земельної ділянки від 14.09.2018.

Рішення суду в порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі в справі, в якій суд вирішив питання про її права і обов`язки, оскаржив ОСОБА_3 , вважає рішення незаконним. За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_3 ставить питання про порушення його майнових прав цим рішенням суду, оскільки він придбав за рахунок майнових сертифікатів на право на частку (пай) у майні КСП «Карпати» у складі цілісного майнового комплексу, зокрема, дамбу з гідротехнічною спорудою шлюзом, а ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво на належній апелянту дамбі, що приховав від суду. Проти такого будівництва та визнання права власності ОСОБА_1 на відповідні майнові об`єкти апелянт заперечує, просить рішення суду скасувати, у позові відмовити.

У відзиві на апеляцію ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 вказує на її безпідставність, оскільки жодні майнові права апелянта не були порушені рішенням суду.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_3 та його представник адвокат Борсенко О.В. заявили клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішенням в іншій справі. Так, у провадженні Іршавського районного суду перебуває цивільна справа № 301/2305/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 І. та Загатянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання недійсним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Предметом позову є визнання недійсним та скасування рішення 13-ї сесії 6-го скликання Загатянської сільської ради від 19.03.2015 № 280 «Про продовження договору оренди» та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 10.06.2003 № 46, укладеного Загатянською сільською радою з ОСОБА_1 . Рішенням Іршавського районного суду від 25.06.2019 у справі № 301/1262/19 визнано право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно на підставі тих рішення і договору, законність і дійсність яких оспорені ОСОБА_3 у справі № 301/2305/19 виходячи з того, що саме він, а не ОСОБА_1 , має належні права на земельну ділянку, в тому числі, на ставок і дамбу. Вказані обставини тягнуть необхідність зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 301/2305/19.

Заслухавши суддю, думку апелянта ОСОБА_3 та його представника адвоката Борсенка О.В., які своє клопотання підтримали, думку представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микити М.Ф., яка заперечила проти зупинення провадження в справі, розглянувши питання за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

У цивільній справі № 301/1262/19, рішення суду в якій оскаржив ОСОБА_3 , ОСОБА_1 поставив питання про визнання за ним права власності на збудовані дамбу, підсобне господарське приміщення (будиночок розміром 6 м х 4 м), фундамент під будинок розміром 9 м х 6 м, бетонні зливні кільця у кількості, зазначеній в акті огляду орендованої земельної ділянки від 14.09.2018, його вимоги були судом задоволені. Задовольняючи позов, суд, серед іншого, послався як на підстави для цього на те, що рішенням Загатянської сільської ради Іршавського району від 14.02.2003 № 35 було виділено ОСОБА_1 ставок в оренду на 10 років, 10.06.2003 сільська рада уклала з позивачем договір оренди земельної ділянки на 10 років, 19.03.2013 ця сільська рада прийняла рішення № 280, яким продовжила строк дії вказаного договору оренди на 49 років, а відповідне нерухоме майно було збудоване на земельній ділянці за час її оренди.

ОСОБА_3 оскаржив рішення Іршавського районного суду від 25.06.2016 у справі № 301/1262/19 в порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі в справі, в якій суд вирішив питання про її права і обов`язки, виходячи з того, що нерухоме майно, право власності на яке суд визнав за ОСОБА_1 , було зведене останнім неправомірно (самочинно) на дамбі, право власності на яку належить апелянту, оскільки така належить до водойми, яка була виділена апелянту при розпаюванні майна колективного сільськогосподарського підприємства. Вказана водойма неправомірно була передана ОСОБА_1 на підставі договору оренди як ставок. До апеляції додав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.05.2008, де серед іншого майна вказаний пожежний резервуар, Технічний паспорт на майновий комплекс в урочищі «Пустар» на території Загатянської сільської ради Іршавського району від 23.01.2018 з відображенням ставка та інші документи.

Ухвалою судді Іршавського районного суду від 02.10.2019 відкрито провадження в цивільній справі № 301/2305/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 І. та Загатянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання недійсним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. До клопотання про зупинення провадження в справі ОСОБА_3 додав також копію позовної заяви, за якою відкрито провадження в цій цивільній справі. Предметом позову є визнання недійсним та скасування рішення 13-ї сесії 6-го скликання Загатянської сільської ради від 19.03.2015 № 280 «Про продовження договору оренди» та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 10.06.2003 № 46, укладеного Загатянською сільською радою з ОСОБА_1 . Окрім цього, колегія суддів зауважує, що вказані рішення та договір стосуються прав не лише ОСОБА_1 , а й ОСОБА_4 , оскільки рішення приймалося про надання в оренду землі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і договір укладався з ними обома як з орендарями.

З наявних у справі документів, наданих як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 (матеріали договору оренди землі, рішення органів місцевого самоврядування та місцевих органів виконавчої влади, матеріали перевірок дотримання вимог земельного законодавства, технічна та землевпорядна документація, висновок судової земельно-технічної експертизи, листування та ін.), та їх правових позицій убачається протилежний підхід до питання про те, який статус на відповідний час мала (має) розташована на земельній ділянці водойма (ставок, пожежний резервуар чи один і той же об`єкт із різними назвами), належав цей об`єкт, а також дамба до тих, які набув у порядку розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_6 .В. чи ні, нерухомість, право власності на яку було визнано за ОСОБА_1 , знаходиться в межах земельних ділянок ОСОБА_3 , чи ні тощо.

Саме ці, а також інші пов`язані з ними факти і обставини є предметом доказування у справі № 301/2305/19. При цьому, істотним є те, що в справі № 301/1262/19, рішення в якій оскаржив ОСОБА_3 і яка наразі перебуває в провадженні апеляційного суду, апелянт не брав участі в суді першої інстанції, тому був позбавлений можливості реалізувати процесуальні права та виконати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо доказування (якщо буде встановлено, що його цивільних прав і обов`язків стосується справа), тоді як саме на цій стадії процесу учасник справи може в повному обсязі реалізувати своє право на доказування позову або на захист від нього і саме до компетенції суду першої інстанції належить розгляд справи по суті.

На стадії апеляційного провадження в справі відповідні процесуальні можливості учасника процесу істотно звужені в силу призначення та особливостей відповідних стадій процесу. В тому числі, на стадії апеляційного розгляду справи не може бути змінений процесуальний статус ОСОБА_4 , який брав участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Натомість у справі № 301/2305/19 ОСОБА_3 є позивачем, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Загатянська сільська рада є відповідачами. Тож ці учасники справи у належному процесуальному статусі можуть повною мірою реалізувати свої процесуальні права, виконати процесуальні обов`язки та не мають перешкод у встановленні та доказуванні саме тих фактів і обставин, що мають значення в спорі.

Оскільки відповідні рішення органу місцевого самоврядування та договір слугували обґрунтуванням правової позиції сторони та були покладені в основу рішення суду в цивільній справі № 301/1262/19, а в тій іншій справі правомірність цих рішення та договору є предметом доказування та перевірки, результат вирішення справи № 301/2305/19 матиме істотне значення для вирішення цивільної справи, що розглядається, позаяк стосується підстав відповідних правових позицій та підстав ухвалення рішення, в тому числі, цей результат передбачатиме відповідну визначеність у питанні щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_3 права на апеляційне оскарження рішення Іршавського районного суду від 25.06.2016, впливатиме на можливість застосування відповідною мірою положень ст. 82 ч. 6 ЦПК України. Між цими справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок.

З огляду на встановлені обставини, правові позиції учасників процесу та їх доводи, апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для вирішення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , для належної оцінки обставин справи та доводів сторін, що ними охоплюються й питання наявності правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на відповідні майнові об`єкти, без урахування результату справи № 301/2305/19.

Відповідно до ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи лише у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, провадження в справі слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 301/2305/19 позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 І. та Загатянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання недійсним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Керуючись ст. 251 ч. 1 п. 6, ст. 253 ч. 1 п. 5, ст. 368 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Провадження в справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 301/2305/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 І. та Загатянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання недійсним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 12 лютого 2020 року.

Судді