ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року
м. Харків
Справа № 636/1527/19
Провадження № 22-ц/818/909/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого: Коваленко І.П.,
суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,
за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення постійним житлом та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року в складі судді Оболєнської С.А,-
встановив:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення постійним житлом та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що позивач є військовослужбовцем та разом з сім`єю: дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі АДРЕСА_1 . В зазначену 2-х кімнатну квартиру, житловою площею 31,75 м.кв., він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера №015379 від 23.09.2013 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради згідно рішення № 371 від 17.09.2013 року, у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час позивач перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 . На квартирному обліку для отримання постійного житла зазначеним складом сім`ї перебуває з 29.09.2003 року, має календарну вислугу 20 років. Зважаючи на те, що службовий статус наданої квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та наявності права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, позивач звернувся до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 з відповідним проханням. Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 10.04.2019 року та Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 316 від 10.04.2019 року надано згоду для зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкає майор ОСОБА_1 з родиною. Але, на звернення позивача з цього приводу до КЕВ м. Харкова отримав відмову, яка мотивована тим, що відсутні підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових, оскільки його вислуга проходження військової служби становить менше 25 років. Тобто, на даний час КЕВ м. Харкова не визнає його права на виключення займаного ним житла з числа службових. Позивач вважає, що дана відмова КЕВ м. Харкова не узгоджується з чинним законодавством, а саме п.п.3,11,22 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, п. 10 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» та п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37, тому звернувся до суду цим позовом.

В зв`язку з цим просив визнати за ним право на виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири АДРЕСА_1 для забезпечення його сім`ї постійним житлом та зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись з даним позовом, представником відповідача надано відзив, в якому зазначено, що 23.09.2013 року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради ОСОБА_1 з родиною на 3 особи видано службовий ордер № 015379 на житлове приміщення житловою площею 31,75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . КЕВ м. Харків проти твердження позивача про те, що останній має календарну вислугу 20 років, перебуває на квартирному обліку та відповідно має право на забезпечення житлом для постійного проживання за рахунок Міністерства оборони України, в тому числі шляхом виключення житла з числа службового, заперечує, виходячи з того, що наявність вислуги на військовій службі не надає позивачу права вимагати конкретне службове житло для постійного проживання без додержання встановленого законом порядку розгляду таких питань. У відповідності до «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», однією з обов`язкових підстав для розгляду питання щодо виключення квартири з числа службової та забезпечення ним для постійного проживання - є настання черги військовослужбовця для отримання житла.

Відповідно до довідки від 22.05.2019 року №3628, позивач перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 29.09.2003 року за №166, а отже черга ОСОБА_1 на виключення житла з числа службового ще не настала. Також, відповідач не погоджується з тим, що питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, оскільки у вищезазначеній Інструкції встановлено, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Крім того, п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень, з числа службових. Крім того, відповідач зазначає, що діючим законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Таким чином, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення вимог про виключення спірної квартири з числа службових та зобов`язання КЕВ м. Харків звернутись з відповідним клопотанням до виконавчого комітету Чугуївської міської ради відсутні.

Від представника позивача ОСОБА_4 в судове засідання надійшла заява про підтримання позову в повному обсязі та розгляду справи в його відсутності за наявними доказами.

Від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечував.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення постійним житлом та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 , жилою площею 31,75 кв.м.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 , жилою площею 31,75 кв.м.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, КЕВ м. Харків звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Порядок перебування на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби та порядок забезпечення їх житлом для постійного проживання визначений Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 та ЖК УРСР. Вказує на те, що аналізуючи зазначені вище норми можна дійти висновку про те, що обов`язковою передумово для отримання житла будь-яким з чотирьох способів, передбачених законодавством - є настання черги на отримання житла. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не взято до уваги довідку від 22.05.2019 № 3628, відповідно до якої позивач перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 29.09.2003 року за № 166, Також вказує на те, що якщо КЕВ м. Харків буде подано клопотання до Чугуївської міської ради про виключення квартири з числа службового житла, без дотримання черговості, будуть порушені всі перелічені норми зазначеного Закону, Порядку та інструкції, до того ж буде порушене переважне право на житло інших військовослужбовців, які знаходяться в першочерговій черзі перед позивачем та проходять військову службу, й відповідно порушені такі основні принципи права як принцип рівності (який виходить з того, що всі, хто знаходиться в однаковому становищі мають рівні права, свободи та обов`язки, і є рівними перед судом та законом, але права, свободи та обов`язки є різними, коли право враховує розумні й об`єктивні відмінності між особами здійснює диференціацію, або створює тимчасові сприятливі умови для певної категорії осіб, з метою компенсації наявної фактичної нерівності) та справедливості. Зазначає, що чинним законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Згідно зі статтею 19 Конституції України "правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством ". Отже подання клопотання про виключення житла з числа службового не є обов`язком КЕВ м. Харків, а є правом, яке установа може реалізувати якщо відпала потреба в його використанні як службового.
08 січня 2020 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відмова Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова від подання клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, згідно витягу з послужного списку ОСОБА_1 та довідки в/ч НОМЕР_1 від 17.04.2019 року № 650 він має загальну вислугу 20 років 8 місяців (а.с.20,21).

23.09.2013 року Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення №015379, яким позивачу разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення №371 від 17.09.2013 року (а.с.19).

З 16.10.2013 року ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за вказаною адресою (а.с.13,15,16).

10.04.2019 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною 3 особи, та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири (а.с.23).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2019 року за №316 «Про затвердження протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 », надано згоду, згідно наказу Міноборони України від 31.07.2018 року №380, для зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною 3 особи (а.с.24).

ОСОБА_1 звернувся до КЕВ м. Харкова із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, оскільки позивач має вислугу проходження військової служби менше 25 років, підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових відсутні (а.с.25).

Згідно довідки № 1200 від 18.02.2019 року, виданої КЕВ м. Харкова, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні, військовій частині НОМЕР_1 з 29.09.2003 року по теперішній час (а.с.22).

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - заборонено все, що прямо не дозволено законом, тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні підстави забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей закріплені в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням - грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від З серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:

1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого;
2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового;
3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;
4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.

Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.

Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року № 737, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Зокрема пунктом 3.5 визначено, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих».

Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу 20 років 8 місяців, перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні, в/ч НОМЕР_1 з 29.09.2003 року, але постійного житла до цього часу не отримав.

Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова.

Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.

Внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання апелянта на недотримання правил черговості на отримання житла у разі звернення із клопотанням про виключення квартири із числа службових не спростовують висновків суду, оскільки клопотання про виключення квартири з числа службових лише створить правові умови для реалізації позивачем його права на житло.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що не подаючи відповідне клопотання, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції. не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова залишити без задоволення.
Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 18 лютого 2020 року.
Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова
І.С. Сащенко