ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2508/5073/2012

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1111/20

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Скрипки А.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року про відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі №2508/5073/2012 за позовом ОСОБА_3 (правонаступник згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 08 серпня 2017 року - ОСОБА_4 ), ОСОБА_2 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.06.2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі 2508/5073/2012 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_3 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом. Справу було призначено до розгляду на 16.07.2020 року о 10 год. 30 хв.

Не погоджуючись з ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.06.2020 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про відкриття за нововиявленими обставинами від 24.06.2020 по справі №2508/5073/2012.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом і підлягає поверненню ОСОБА_1 , виходячи із наступного.

Приписами ч.3 статті 3 ЦПК України регламентовано, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.8 ч.2 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Воловік проти України (Заява №15123/03) від 06.12.2007 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський Суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Дія 97 проти України (Заява №19164/04) від 21.10.2010 року).

Згідно приписів ч.2 статті 352 ЦПК України, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі №219/10010/17, провадження №14-190цс19, встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Приписи статті 353 ЦПК України регламентують ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. При цьому стаття 353 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Необхідно зазначити, що у вказаному переліку відсутня ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 , вона оскаржує ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.06.2020 року про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Згідно п.23 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.4 ч.5 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, і підлягає поверненню ОСОБА_1 , оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскаржекнню окремо від рішення суду.

За даних обставин, заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 24.06.2020 року по справі №2508/5073/2012, не може бути предметом розгляду апеляційного суду.

Керуючись статтями: 352, 353; п.4 ч.5 статті 357, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року про відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі №2508/5073/2012 за позовом ОСОБА_3 (правонаступник згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 08 серпня 2017 року - ОСОБА_4 ), ОСОБА_2 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом, повернути ОСОБА_1 .

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя А. А. Скрипка