ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/306/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/3680/19 Категорія: 310020000 Корман О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року : м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину -

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог вказує, що з червня 2019 року ОСОБА_1 перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на дитину, повністю перестав про неї піклуватися. Дочка проживає з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не реагує на пропозиції спільними зусиллями сторін утримувати дитину та ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов`язку.

Наразі позивачка не працює, перебуває в декретній відпустці.

Вказує, що відповідач сплачує аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів.

Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2019 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 серпня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Суд своє рішення мотивував тим, що позивачка фактично сама несе витрати на утримання дочки, яка проживає разом із нею. А тому, наявні підстави для примусового стягнення з відповідача аліментів на дитину.

При цьому, суд врахував, що ОСОБА_1 не підтвердив належними доказами розмір матеріальної допомоги, яку, з його слів, він надає своєму хворому батькові, та повнолітньому сину, який продовжує навчання. Тому такі посилання відповідача суд не взяв до уваги як обставину, що ускладнює матеріальне становище відповідача.

Не погоджуючись з розміром стягнутих аліментів, вважаючи рішення незаконним в цій частині, відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Доводи скарги зводяться до того, що стягнення з нього 1/3 частки всіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_3 ставить відповідача в важке матеріальне становище, оскільки наразі він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини доходів на сина ОСОБА_4. А в сумі на утримання двох дітей він сплачуватиме 3/6 частини його доходів. Крім того, жінка подала також позов про стягнення з нього ще 1/3 частин доходів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих на утримання доньки Злати аліментів, встановивши їх в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від позивачки ОСОБА_2 , в якому вона вказує на недоведеність доводів відповідача про те, що він утримує хворого батька. Обов`язок з утримання трьох дітей фактично виконує вона сама. Крім заробітної плати відповідач має додатковий дохід, забезпечений житлом, автомобілем та іншим.

Вважаючи рішення суду справедливим та законним, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, судом встановлено, що 25 вересня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Після одруження прізвище дружини - ОСОБА_2 . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Сторони не заперечують, що мають трьох дітей, з яких двоє є неповнолітніми.

Зокрема, із свідоцтва про народження від 14.09.2018 встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3).

На підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2014 з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 5).

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 489 від 11.07.2019 року, виданої Дмитрушківською сільською радою с. Старі Бабани , ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 потребує допомоги від батька та це не оспорюється учасниками справи.

Спір стосується лише розміру такої допомоги.

Статтею 182 СК України передбачено, що, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи аргументи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що розмір стягнутих судом аліментів на дитину в розмірі 1/3 усіх видів заробітку є завищеним.

З огляду на те, що відповідач має обов`язок з утримання інших осіб, зокрема старшого сина та батька-інваліда, колегія суддів вважає за можливе зменшити визначений районним судом розмір аліментів на доньку Злату з 1/3 на 1/4 частин усіх видів заробітку відповідача.

Така величина стягнутих аліментів, на думку колегії суддів, є справедливою, достатньою та такою, що враховує як інтереси неповнолітньої дитини, так і платника аліментів.

Більше того, такий розмір аліментів визнавав відповідач в суді першої інстанції, про що вказував в поданих ним запереченнях проти позову (а.с. 22-23).

З огляду на викладене рішення районного суду підлягає зміні в частині визначення частки заробітку (доходу) батька, як аліментів на дитину.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді