Справа № 182/1771/20
Провадження № 2/0182/1527/2020
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

03.09.2020 року м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини.

02 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 14 листопада 2016 року вона отримала виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні в Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 07 травня 2019 року їхньому старшому сину ОСОБА_3 виповнилося 18 років і з цього часу стягнення аліментів з відповідача на його утримання було припинено. При цьому, вказує, що доля (частка) аліментів на неповнолітнього ОСОБА_4 складає 1/3 : 2 = 1/6 частини. Тому на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку та доходів. Вважає, що такий розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже матеріальне забезпечення полягає не тільки у придбанні одягу, взуття для дитини, канцелярських товарів, книжок тощо. Син є різностороннім хлопчиком та всебічно розвиненим, відвідує різноманітні гуртки та заняття. Отже, потреби на харчування, одяг, лікування, розвиток дитини лише збільшуються. Вона працює, однак, не офіційно та має мінливий заробіток, її доходу не достатньо для належного утримання та забезпечення сина всім необхідним. Відповідач працевлаштований на Нікопольському заводі феросплавів, а також працює у військовій частині в м.Кривий Ріг та регулярно отримує заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у відповідному розмірі, який передбачений чинним законодавством. Вирішити питання про збільшення розміру аліментів у добровільному порядку виявилось неможливим, тому вона змушена звернутися до суду та просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року по справі № 182/5147/16 (провадження № 2/0182/3698/2016) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 частини на 1/4 частину. Стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності дост.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.14-15).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

05 серпня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника відповідача ОСОБА_5 , яка діє на підставі ордеру серія ДП № 2439/035 від 04 серпня 2020 року, надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до поданого відзиву, представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову, виходячи з того, що ухвалене рішення по даній справі призведе до порушення матеріального права та в подальшому його скасування. Позивачці на момент подання позову до суду відомо, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 182/4393/19 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на час його навчання. А тому, в даному випадку, при задоволенні вимог позивачки у повному обсязі, аліменти з ОСОБА_2 будуть стягуватись в розмірі 1/2 частини, що призведе відповідача в скрутне становище. При цьому, вказує, що її довіритель є учасником бойових дій та у зв`язку з цим його син користується всіма пільгами під час навчання та харчування. Крім цього, зазначає, що позивачці відомо, що бухгалтерія Збройних син України продовжує відрахування аліментів від заробітної плати у розмірі 1/3 частини на утримання дітей, навіть, після сплину 18 років. Таким чином, враховуючи вищевикладене, представник відповідача в задоволенні позовних вимог просить суд відмовити (а.с.21-22).

Представник третьої особи - Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відзиву до суду не надав, будь-які заяви на адресу суду від нього не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом №11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, 02.09.2000 року сторони зареєстрували шлюб, який на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2017 року було розірвано (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.10.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно (а.с.7-8).

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, встановлений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів в разі зміни матеріального чи сімейного положення, погіршення чи покращення здоров`я когось з них.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить висновку, що матеріальне становище ОСОБА_2 змінилося у зв`язку з досягненням сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (18 років), а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.180-182, 183 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року по справі № 182/5147/16 (провадження № 2/0182/3698/2016) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 частини на 1/4 частину.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт.Червоногригорівка, Нікопольського району Дніпропетровської області (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м.Марганець Дніпропетровської області (ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал