ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/642/19

Головуючий у першій інстанції - Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/274/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Висоцька Н.В.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

оскаржується рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Тіщенко Л.В.; місце ухвалення: смт. Талалаївка; дата складання повного тексту рішення: 28.11.2019 року,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.11.2009 року в сумі 44 821 грн. 91 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 2982, 77 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 34877, 27 грн, заборгованості за пенею та комісією в сумі 4351, 30 грн, а також штрафу в сумі 2610, 57 грн.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, станом на 31.08 2019 року виникла вказана вище заборгованість.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2982 грн 77 коп. та 127,68 грн у відшкодування судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та неустойкою та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості в цій частині задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернула, не мав жодних правових підстав для відмови у стягненні заборгованості за відсотками та неустойкою, оскільки в анкеті-заяві від 26.11.2009 року сторони погодили розмір відсоткової ставки 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Окрім того, 26.11.2009 року відповідачем також було підписано Довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Вказувало, що відповідачем заборгованість не оспорювалась та не заявлялись позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним або нікчемним.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції за приписами ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Датою постановлення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом постанови про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 34877,27 грн, пені в сумі 4351,30 та штрафу в сумі 2610,57 грн, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості таких вимог.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено, що 26.11.2009 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 3600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з копії заяви від 26.11.2009 року, що міститься в матеріалах справи, відповідач отримала кредитну карту з терміном дії 04/13, базова кредитна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору - 25% на місяць з розрахунку 360 днів у році.

Крім того, відповідачем було особисто підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду», яка міститься у справі на аркуші 9.

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 за кредитним договором в цей же день було видано кредитну картку з терміном дії до квітня 2013 року з номером НОМЕР_3. В подальшому, в квітні 2013 року кредитна картка за номером НОМЕР_1 з терміном дії до травня 2014 року.

Положеннями ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Разом з тим, у підписаній позичальником ОСОБА_1 заяві від 26.11.2009 року базова процентна ставка за кредитом зазначена у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості.

З огляду на підписання 26.11.2009 року довідки про умови кредитування з використання кредитки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду» відповідачка станом на вказану дату була обізнана з умовами кредитування, зазначеними в довідці.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року, справа № 554/2743/14-ц, зроблено висновок про те, що оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення суперечить положенням ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 26.11.2009 року, наданим позивачем, який суд апеляційної інстанції визнає належним та допустимим доказом, виходячи із відсоткової ставки 2,5% на місяць (30% річних), розмір заборгованості за процентам за користування кредитом становить 3009,03 грн. та штраф визначено в сумі 799,59 грн, які і підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі умов укладеного між сторонами договору.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, неустойкою, а також в частині розподілу судових витрат, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за процентами в сумі 3009,03 грн та штрафу в сумі 799,59 грн. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, на користь АТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, в сумі 720 грн 37 коп (за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 288 грн 15 коп., судом апеляційної інстанції - в сумі 432,22 грн).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, неустойкою, а також в частині розподілу судових витрат скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 у частині вимог про стягнення заборгованості за процентами та неустойкою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» згідно з умовами кредитного договору №б/н від 26.11.2009 року заборгованість за процентами в сумі 3009(три тисячі дев`ять) грн 03 коп. та штраф в сумі 799 (сімсот дев`яносто дев`ять) грн 59 коп.

В іншій частині позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) витрати, понесені на сплату судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 720 ( сімсот двадцять) грн 37 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: