Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5647/19
Номер провадження2/711/275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 лютого 2020 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

адвоката Дмитрик С.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. Свої вимоги мотивують тим, що24.03.2019 о 9 годині ранку до квартири АДРЕСА_1 , яка в рівних долях належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 (далі Позивачі), де вони зареєстровані і постійно проживають, подзвонив сусід ОСОБА_3 (далі Відповідач) який проживає поверхом нижче в квартирі АДРЕСА_2 і в грубій формі висловив ОСОБА_1 зауваження з приводу порушення режиму тиші у його квартирі на що ОСОБА_1 відповів йому, що не робить нічого протизаконного і зачинив вхідні двері у квартиру. Після цього відповідач, висловлюючись нецензурною лайкою тричі з розбігу вдарив ногою по вхідній двері, пошкодивши (привівши у непридатність) замок з дверною ручкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та спричинив збитки позивачам. У квартирі в цей час окрім ОСОБА_1 перебувала ОСОБА_2 .. Свідком вказаних подій був ОСОБА_4 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_3 за цією ж адресою. У зв`язку з протиправними діями відповідача ОСОБА_1 звернувся до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності. 15.04.2019 Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). 15.05.2019 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вказана постанова суду вступила в законну силу. У зв`язку з пошкодженням відповідачем замка з дверною ручкою, ОСОБА_1 з дружиною були вимушені купити та встановити аналогічний замок вартістю 710 грн.. Таким чином, діями відповідача, неправомірність яких встановлена судом, позивачам спричинено матеріальну шкоду у розмірі 710 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім цього, неправомірними діями відповідача було завдано моральну шкоду ОСОБА_2 , яка виразилась у душевних стражданнях, пов`язаних з порушенням недоторканості житлового приміщення, пошкодженням її майна та душевного спокою. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла, також непорушним є право приватної власності, яке охороняється законом. Відповідач, наносячи удари ногою по вхідним дверям квартири АДРЕСА_1 , викликав у ОСОБА_2 , яка знаходилась у вказаному приміщенні, сильне емоційне хвилювання та страх за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я свого чоловіка ОСОБА_1 .. Вказані удари були такої сили (зламана металева вхідна ручка замка та зігнутий внутрішній металевий стержень), що на думку ОСОБА_2 , відповідач намагався вибити вхідні двері і незаконно проникнути у їхнє житло та продовжити свої неправомірні дії. Вказані неправомірні дії відповідача викликали у ОСОБА_2 моральні страждання, які мали наслідком негативні зміни у її житті: сильне душевне хвилювання та емоційні переживання під час протиправних дій відповідача, щоденні думки та спогади про психотравмуючу подію, страх можливого її повторення, тривога, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи та обурення, що ураховуючи 65-річний вік, негативно відобразилось на загальному фізичному самопочутті. Наслідки події, що сталася, потягли за собою необхідність залучення ОСОБА_2 додаткових фізичних, душевних та матеріальних ресурсів для організації її життя, порушеного неправомірними діями Відповідача (придбання та заміна замка, правові заходи). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, в п. З Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які...зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як їаке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. В результаті вчинення відповідачем неправомірних дій, ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих планів, що є наслідком протиправної поведінки відповідача відносно останньої. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернуто увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_2 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру її немайнових втрат, становить 1 000 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) відповідачем у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На підставі викладеного просять суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 355 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у розмірі 355 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат Дмитрик С.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

При цьому позивач ОСОБА_1 пояснив, що з відповідачем у нього тривалий час напружені відносини, які виникли через неадекватну реакцію останнього. Не заперечував факт того, що 24.03.2019 зранку ним виконувались незначні ремонтні роботи та було здійснено декілька ударів. Вказане спричинило конфліктну ситуацію: відповідач біля квартиру ОСОБА_1 ображав його, здійснив декілька ударів у двері зовні. Після чого позивач виявив зламний замок та сліди взуття на дверях. Додав, що доказів щодо аналогочічності заміненого замка пошкодженому замку у нього немає, а є тільки фото пошкодженого замка.

Позива ОСОБА_2 пояснила суду, що після пошкодження ОСОБА_3 замка, вони користувались ним ще тиждень, а потім шукали схожий. Моральна шкода полагає у її стражданнях, завданих діями відповідача.

Відповідач в судові засідання, які відбувались 12.12.2019 та 03.02.2020 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Про поважність причини неявки не повідомлено.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в судовому засіданні пояснив, що проживає за вказаною адресою з 1991 року. ОСОБА_3 постійно конфліктує з мешканцями під`їзду. Вранці 24.03.2019 він почув сильний гуркіт на сходової клітині. Коли він відчинив двері та вийшов на площадку, то побачив ОСОБА_3 , який кричав та ображав нецензурною лайкою ОСОБА_1 . Зі слід ОСОБА_1 йому відомо, що ОСОБА_3 розбігся і ногою вдарив вхідні двері ОСОБА_1 , в результаті чого був пошкоджений замка.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 24.03.2019 близько 09:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля кв. АДРЕСА_1 під час розмови із гр. ОСОБА_1 поводив себе грубо та агресивно, наніс три удари ногою у вхідні двері кв. 43, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаного вище правопорушення.

Постанова є чинною.

Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди у розмірі 710 грн., завданої адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 173 КУпАП, позивачі посилалися на те, що їм була завдана майнова шкода, яка полягає у пошкодженні замка з дверною ручкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до правових висновків викладених в постановах Верховного Суду у справі №595/215/17 від 23.07.2018, № 469/1021/15-ц від 06.06.2018 з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Отже, передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні у вказаному вище адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 173 КупАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В обґрунтуванням спричинення відповідачем майнової шкоди - пошкодження дверного замка та ручки позивачі надали копії фотокарток з зображенням двері та дверної ручки. Однак, з вказаних доказів не можливо встановити причину поламки даного замка саме відповідачем ОСОБА_3 та походження відбитку сліда ноги. Вказане також не встановлено під час розгляду адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності.

Як доказ отримання матеріальної школи суду надані копія товарного чека від 30.03.2019 щодо придбання замка вартістю 710 грн. та копія фотокартки з зображенням вигляду замка після заміни. Дані докази не суд оцінює критично, оскільки вони не доводять того, що придбаний замок був встановлений на заміну старого пошкодженого. Також суд звертає увагу на те, що позивачами зазначалось про пошкодження дверної ручки 24.03.2019 та не можливості подальшої її есплуатації, а замок на заміну пошкодженого був прибаний ними за спливом 6 днів - 30.03.2019.

Отже, позивачами не надано жодних доказів щодо причиннонаслідкового зв`язку між діями відповідача та пошкодженням замка вхідної двері позивачів, не надано доказів доцільності придбання замка, не надано відомостей щодо вартості пошкодженого замка вхідних дверей та доцільності придбання нового, з клопотанням про проведення судової експертизи позивачі до суду не звертались, а тому суд вважає, що позивачами не доведено розмір майнової шкоди спричининеної відповідачем, в зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позову необхідіно відмовити.

Також суд не може взяти до уваги поясненя свідка ОСОБА_4 , оскільки йому обставини пошкодження замка відомі зі слів позивача ОСОБА_1 . Факт порушення порядку, лайки в громадських місцях встановлений постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.05.2019 (справа 711/3515/19)

Також позивачем ОСОБА_2 заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 1 000 грн. 00 коп.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання, які полягають у суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних з неправомірною поведінкою відповідача, тому суд з урахуванням принципів справедливості та доцільності, вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають задоволенню в розмірі 1000,00 грн..

Позивачі також просять стягнути з відповідача 1 000,00 грн. судових витрат на надання правничої допомоги, що надавалася їм відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2019, понесення яких підтверджується переводом на картку отримувача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 від 29.10.2019.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати позивачів на правничу допомогу документально підтверджені та доведені, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1187 ЦК України,ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 грн (п`ятсот) грн. 00 коп. вішкодування судових витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн (п`ятсот) грн. 00 коп. вішкодування судових витрат за надання правничої допомоги.

В іншій частині відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений 08.02.2020.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрації АДРЕСА_2 .

Головуючий: Н. М. Кондрацька