У Х В А Л А

Справа № 534/208/20

№ 4-с/534/10/20

18 лютого 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду:

головуючого судді Солохи О.В.

за участі секретаря Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області заяву про самовідвід судді Солохи О.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 заінтересовані особи: державний виконавець Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Курило ОСОБА_3 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

17.02.2020 ухвалою суду заяву головуючого по справі судді Куц Т.О. про самовідвід задоволено, та в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про її перерозподіл.

18.02.2020 шляхом автоматичного розподілу цивільної справи за цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання, головуючим у справі визначено Солоху О.В.

18.02.2020 суддею Солохою О.В. подано заяву про самовідвід у вказаній справі з тих мотивів, що участь судді Солохи О.В. у даній справі може за об`єктивним критерієм викликати сумнів у його упередженості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву про самовідвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд вважає заяву головуючого по справі судді Солохи О.В. про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

В провадженні судді Солохи О.В. перебували цивільні справи, у яких в різних процесуальних статусах брав участь ОСОБА_1 та останнім було заявлено відвід судді. Так, у справі № 534/1558/19 ОСОБА_1 заявляв судді Солосі О.В. відвід, мотивуючи тим, що суддя Солоха О.В. спробував зашкодити праву заявника бути присутнім під час розгляду справи, що вказувало на його думку, на отримання останнім пропозиції неправомірної вигоди від ОСОБА_2 . Окрім цього, заявник зазначав, що факт прийняття суддею пропозиції неправомірної вигоди говорить і той факт, що суддя Солоха О.В. не подав заяву про самовідвід, яку законом він мав подати та є упередженим по відношенню до заявника ОСОБА_1 . Окрім цього, «Своїми діями, представник судової влади України суддя Солоха О.В., нахабно краде в українського народу віру в неупереджене Правосуддя та налаштовує проти Української влади. В умовах збройної агресії з боку Російської Федерації, такі дії судді на руку лише ворогам нашої держави. Адже зневірення рядових громадян в європейських цінностях, за які загинула «Небесна Сотня» та ще 10000 військовослужбовців та мирних жителів Донбасу, підриває обороноздатність та загрожує суверенітетові України. Отже, в такий спосіб, суддя надає ворогам держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Враховуючи той факт, що суддя Солоха О.В. склав присягу державного службовця, вищезазначені його діяння мають ознаки складу злочину, за який, відповідно до ч.1 ст.111 КК України, передбачена кримінальна відповідальність». Заявник звинувачував суддю ОСОБА_4 у вчиненні конкретних тяжких злочинів, в тому числі, державній зраді, та прийняття пропозиції неправомірної вигоди від громадянки ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.01.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Солохи О.В. та задоволено заяву про самовідвід судді Солохи О.В. у цивільній справі № 534/1558/19.

Ухвалою суду від 12.02.2020 задоволено заяву про самовідвід судді Солохи О.В у цивільній справі № 534/1120/18.

Ухвалою суду від 14.02.2020 задоволено заяву про самовідвід судді Солохи О.В. у цивільній справі № 534/1472/18.

Суд вказує, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим, 4.11.1950 року), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішенні від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» (№33949/02, п. 49-53), вказано, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При цьому навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Явна і категорична недовіра сторони до дій та рішень судді, невиправдано ускладнить розгляд даної справи, тому з метою підтримання авторитету і безсторонності суду, що є необхідним у демократичному суспільстві, проявляючи такт у реагуванні на виклики з боку оціночних суджень заявника стосовно судді і гуманістичну спрямованість у відправленні правосуддя, з огляду на те, що повноваження, котрі надані суддям, тісно пов`язані з такими цінностями правосуддя, як незалежність, неупередженість, чесність, честь, гідність, професіоналізм, а судові рішення з огляду на верховенство права за своїм змістом мають утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру суспільства до судової влади, оскільки довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11,п.104,106, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з:(і)суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Враховуючи викладені обставини, з метою усунення сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді і для забезпечення суб`єктивної впевненості сторони і стороннього спостерігача в тому, що справа розглядатиметься незалежним і безстороннім судом, а також для усуненні будь-яких сумнівів в неупередженості суду, суд вважає, що заяву судді Солохи О.В. про самовідвід слід задовольнити на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,39,40,258-268 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Солохи Олега Володимировича.

Справу № 534/208/20 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання передати в канцелярію Комсомольського міського суду Полтавської області для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Солоха