Дата документу 12.08.2020
Справа № 334/4383/20
Провадження № 2-н/334/661/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 серпня 2020 року, суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в :

05 серпня 2020 року заявник звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по березня 2020 року у розмірі 25960,00 грн., пені 349,15 грн., 3% річних 555,63 грн., інфляційних втрат 692,56 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя вважає, що необхідно відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

05 серпня 2020 року судом направлений запит до департаменту реєстраційних послуг ЗМР для уточнення відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, відповідь на який надійшла до суду 11 серпня 2020 року.

Згідно відповіді юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/11092 від 11 серпня 2020 року інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Заявником заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , проте боржник ОСОБА_1 за цією адресою не зареєстрована, крім того в матеріалах заяви відсутній договір про надання послуг з електропостачання за вказаною адресою, укладений між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим немає підстав вважати, що у заявника виникло право грошової вимоги до боржника.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Положеннями ст. 62 ЦПК України, ст. 246 ЦК України, встановлено, що повноваження представника юридичної особи мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Заява про видачу судового наказу підписана представником заявника адвокатом Нікітіною Ю.С.

В матеріалах справи наявні довіреності № 140 від 28 грудня 2019 року та № 20 від 30 січня 2020 року, видана ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» в особі генерального директора Носик Б.М., який діє на підставі Статуту, на ім`я Нікітіної Ю.С. та ОСОБА_2 .

Згідно з п. 10.1 Статуту ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є Директор. Директор є посадова особою Товариства, що обирається та відкликається за рішенням Загальних зборів.

Відповідно до п.10.4 директор має право видавати довіреності на представництво Товариства у судах, укладання, вчинення правочинів (договорів, контрактів, тощо) і інші дії, що не суперечать законодавству України та Статуту.

Виходячи зі змісту ст. ст. 4, 58, 62, 64, 163 ЦПК України при зверненні представника юридичної особи до суду, суд зобов`язаний належним чином перевірити повноваження особи, яка діє від імені юридичної особи, відповідність виданої представникові юридичної особи довіреності вимогам закону, зокрема наявність у посадової особи, яка підписала довіреність, передбачених законом, статутом або положення юридичної особи, повноважень на це.

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували повноваження Носика Б.М., як генерального директора ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», та, відповідно, повноваження на видачу довіреності.

Оскільки повноваження представника ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на ведення справи з правом підпису документів не підтверджені належним чином, то у видачі судового наказу заявнику необхідно відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 246 ЦК України, ст.ст. 4, 62, 64, 163, 165 ч.1 п.2, п.8, 166, 260 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Ісаков Д.О.