Справа № 212/9318/19
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання - Мігрін Н.С., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

Встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання батьківства та внесення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі кордону України неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення спору по суті та шляхом заборони усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення спору по суті, яка ухвалою суду від 07 листопада 2019 року була задоволена.

05 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування клопотання зазначено, що про наявність ухвали суду відповідач ОСОБА_4 дізналася 26.01.2020 року, отримала екземпляр ухвали особисто 28.01.2020 року. При ухваленні рішення про забезпечення позову в даній справі суд керувався лише обставинами зазначеними представником позивача, які нічим не підтверджуються та ґрунтуються тільки на домислах самого позивача, що позбавило відповідача надати переконливі докази на спростування доводів позивача, не встановив, чи є співмірними заходи забезпечення позову заявленим позовним вимогам, і дійшов передчасного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. Позивачем вказано єдину причину, що йому стало відомо про те, що відповідач вийшла заміж та збирається на постійне місце проживання до Швейцарії. Інших вагомих причин для забезпечення позову не зазначено, документів не надано. Відповідач ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_6 є громадянами України і не мають бажання змінювати громадянство. Також судом не враховано потреби та інтереси неповнолітньої дитини при застосуванні заборон зазначеною ухвалою. Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає та зареєстрована разом зі своєю сім`єю: чоловік ОСОБА_6 , 1973 року народження, дочка ОСОБА_5 , 2010 року народження та дочка ОСОБА_7 , 2019 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 , 2010 року народження навчається в ЗОШ №125 м. Кривого Рогу в 4-А класі. Одночасно є вихованкою гуртків комунального позашкільного навчального закладу «Міський палац дитячої творчості «Горицвіт» КМР: Народного художнього колективу ансамблю народного танцю «Горицвіт», зразкового художнього колективу студії «Рукоділля» та вокального колективу «МІХ». Дитина професійно займається народними танцями, приймає активну участь у багатьох заходах, виступах, фестивалях, які проводяться за участю АНТ «Горицвіт», як на території міста, країни так і за кордоном. Як у складі колективу, який має чисельні нагороди за зайняті призові місця та Гран-Прі так і сама дівчинка має дипломи, грамоти та нагороди за значні досягнення та професійну майстерність. На даний час вихованням та піклуванням дитини займається мати ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_6 . Вони дбають про фізичний, розумовий, психологічний розвиток дитини, оздоровлюють, розвивають її здібності та таланти. В грудні 2019 року сім`я дівчинки вирішила відпочити на курорті в Туреччині. При перетинанні кордону 26.01.2020 року батьки отримали Рішення про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку, в якому Поліні відмовлено у виїзді за кордон. Підставою для відмови була ухвала від 07.11.2019 року по справі №212/9318/19. При відмові в перетинанні кордону Сілінок Поліні, дитина дуже переживала, отримала психологічний стрес, дуже довго плакала, винила себе у тому, що сталося. Але, на жаль, 10-річній дитині не поясниш ситуацію, яка склалася поза її волею і не дає змоги жити повним життям, відпочивати з батьками, займатися улюбленою справою, бути вільною в своїх діях та діяти відповідно до своїх вікових інтересів. В період з 20 по 27 червня 2020 року Народний художній колектив ансамблю народного танцю «Горицвіт» запрошений для участі у фестивальному проекті «Зірки XXI століття», що відбудеться у м. Кітен, Болгарія. Сілінок Поліна є безпосереднім членом - учасником колективу, який повинен приймати участь і на даному етапі керівники ансамблю готуються пакет документів для участі дітей у фестивалі. Однак в зв`язку із заходами заборони, які визначені судом дівчинка не зможе прийняти у ньому участь. Відносно заборони усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , 2010 року народження вважають таку заборону необґрунтованою та передчасною, адже в даному випадку не з`ясовано обставини справи, не враховано думку дитини з цього питання.

У відповідності до ч.ч.1та 2ст.158ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року суд тимчасово обмежив у праві виїзду за межі кордону України неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до вирішення спору по суті та заборонив усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до вирішення спору по суті.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) врахував докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві. Виконання будь-якого рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов`язкове виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до норм ст.ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що докази, надані представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до клопотання на підтвердження викладених у ньому обставин, є недостатніми для підтвердження фактів на які вони посилаються.

За вказаних обставин підстав для скасування обмежень встановлених ухвалою суду від 07 листопада 2019 року судом не встановлено, та з матеріалів справи не вбачається, а тому клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки у разі задоволення позовних вимог про встановлення батьківства, скасування заборон утруднить виконання рішення суду.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 лютого 2020 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт