Номер провадження 2/754/3906/20 Справа №754/1051/20
11 серпня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Таран Н.Г.
секретаря судових засідань - Каліти І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, -
Окрім того, 02.04.2019 між фізичною особою ОСОБА_3 та позивачем був укладений договір поруки до договору позики № 01/04/2019-27 від 01.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язався відповідати перед Кредитором з виконання всіх зобов`язань ФОП ОСОБА_2 , що виникли з Договору.
Вказані Договори укладені в електронному вигляді за допомогою сервісу https/paperless.com.ua/, з використанням електронних цифрових підписів сторін. Підписання договору сторонами у паперовій формі відбувається за взаємною згодою і не є обов`язковим.
Плата за користування позикою за липень 2019 року мала бути сплачена ФОП ОСОБА_2 до 20.07.2019 року, проте це сталось лише 02.08.2019 року, з простроченням на 13 (тринадцять) календарних днів. Серпневий платіж за користування позикою мав бути сплачений ФОП ОСОБА_2 до 20.08.2019 року, натомість грошові кошти були перераховані на рахунок кредитора лише 19.09.2019 року, таким чином мало місце прострочення платежу на 30 (тридцять) календарних днів. Починаючи з вересня 2019 виплати припинились, станом на дату підписання даної вимоги, 20.11.2019 року, заборгованість по виплатам складає 61 (шістдесят один) календарний день за вересень 2019 року та 31 (тридцять один) календарний день за жовтень 2019 року. Плата за користування позикою за листопад 2019 мала бути перерахована на рахунок ОСОБА_1 до 20.11.2019 року, тобто дата підписання вимоги є останнім днем для перерахування Боржником грошових коштів. Таким чином наявне систематичне порушення Боржником платежів, що є підставою для вимагання дострокового повернення позики.
05.12.2019 року ФОП ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_3 , були направлені листи вимоги про сплату заборгованості, проте відповіді на них не надійшло.
Крім того, згідно умов п.п. 4.2. Договору позики, у разі прострочення чергового платежу на строк, що перевищує 10 (десять) календарних днів, боржник додатково сплачує штраф у розмірі 1000,00 грн. за кожне таке прострочення. Звідси штрафні санкції за прострочення щомісячних платежів, що підлягають до сплати ФОП ОСОБА_2 за період з липня 2019 року по грудень 2019 року, тобто 6 (шість) місяців, складають 6000,00 грн.
Ухвалою судді від 29.01.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, однак, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, проте всі поштові відправлення повернулись на адресу суду як не отримані. Відповідно правом на подачу відзиву відповідачі не скористались.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору.
01.04.2019 між ФОП ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 , був укладений договір позики № 01/04/2019-23.
Згідно п.п. 8.1 Договору позики Договір укладений в електронному вигляді за допомогою сервісу https/paperless.com.ua/, з використанням електронних цифрових підписів сторін. Підписання договору сторонами у паперовій формі відбувається за взаємною згодою і не є обов`язковим.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
За користування Позикою Позичальник зобов`язується щомісяця до 20 (двадцятого) числа, починаючи з травня 2019, сплачувати на рахунок Позикодавця, вказаний у Договорі, грошові кошти у розмірі, що становить гривневий еквівалент 58 (п`ятдесяти восьми) дол. США 33 центів за курсом НБУ України, встановленим на дату їх перерахування Позикодавцю, але у будь-якому разі, не більше ніж 1983 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. (п.1.2. Договору позики).
02.04.2019 року між фізичною особою ОСОБА_3 (Поручитель) та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір поруки до договору позики № 01/04/2019-23 від 01.04.2019 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань ФОП ОСОБА_2 , що виникли з договору позики № 01/04/2019-27 від 01.04.2019 року, який був укладений між Кредитором та Боржником.
Згідно із ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно із ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
За змістом ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Договір поруки не передбачає виникнення або, навпаки, припинення будь-яких прав та обов`язків боржника, а тому допускається можливість укладення такого правочину поручителем в односторонньому порядку.
Законом не встановлена обов`язковість нотаріального посвідчення договору поруки.
Передбачено, що Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за належне виконання Боржником забезпеченого зобов`язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов`язання визначеного в п. 4 цього договору (п. 3.1. Договору поруки). У разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за основним Договором Кредитор має право у будь-який час звернутись до Поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань. (п. 4 п.п. 4.4.1. Договору поруки).
Як вбачається з обставин справи, що викладені в позовній заяві, плата за користування позикою за липень 2019 року мала бути сплачена ФОП ОСОБА_2 до 20.07.2019 року, проте це сталось лише 02.08.2019 року, з простроченням на 13 (тринадцять) календарних днів.
Серпневий платіж за користування позикою мав бути сплачений ФОП ОСОБА_2 до 20.08.2019 року, натомість грошові кошти були перераховані на рахунок кредитора лише 19.09.2019 року, таким чином мало місце прострочення платежу на 30 (тридцять) календарних днів.
Починаючи з вересня 2019 виплати припинились, станом на дату підписання даної вимоги, 20.11.2019 року, заборгованість по виплатам складає 61 (шістдесят один) календарний день за вересень 2019 року та 31 (тридцять один) календарний день за жовтень 2019 року.
Плата за користування позикою за листопад 2019 мала бути перерахована на рахунок ОСОБА_1 до 20.11.2019 року, тобто дата підписання вимоги є останнім днем для перерахування Боржником грошових коштів.
Згідно п.п. 2.1.1. Договору позики Позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики у разі систематичного порушення Позичальником графіку платежів. Під систематичним порушенням слід розуміти не менш, ніж дворазове прострочення виплати чергового платежу більш ніж на 7 (сім) банківських днів.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика повинна бути повернута позичальнику протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Крім того, правилами статті 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а правилами частини 2 статті 533 цього ж Кодексу встановлено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
З підстав невиконання відповідачами зобов`язань, щодо повернення позики, позивач просить про солідарне стягнення з відповідачів суму боргу, розмір якого розраховує у грошовій одиниці України з урахуванням офіційного курсу НБУ долар, встановленому на момент виплати, по відношенню до грошової одиниці України, що відповідає умовам договору позики з приводу якого заявлено спір та правилам статтей 524,533 ЦК України.
Позичальник та поручитель взяті на себе зобов`язання за договором позики та договором поруки не виконують, а тому заборгованість має бути стягнута з них судом з метою захисту порушеного права позивача.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Проте, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Враховуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Натомість всупереч вказаним вище нормам закону стороною відповідача не додано жодних доказів того, що ним виконані договірні зобов`язання та сплачено повністю кошти за договором позики.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись 11, 202, 524, 526, 530, 553, 554, 610-612, 626, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 274-279, 280-289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 405,40 грн. (з кожного)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: Н.Г. Таран