Справа №431/7413/20
Провадження №2/431/248/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позові просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 03.10.2014 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Фактичні шлюбні відносини припинилися з літа 2019 року, проживають окремо, продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає, перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Від шлюбу дітей не мають.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, у позові просив суд розглянути справу без його участі, строк на примирення не надавати.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій визнала позов, просила суд слухати справу без її участі.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано 03.10.2014 Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 03.

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, прохав суд розірвати шлюб між ним та позивачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Так як відповідач надала заяву, в якій позов визнала, у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви не просив витрати у вигляді судового збору стягувати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7,12,13,81,141,200,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, ст.ст.104,112-115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.10.2014 Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 03.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих