ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/29/19

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/182/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

учасники справи: позивач Бахмацьке районне споживче товариство, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Бахмацького районного споживчого товариства на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2019 року у складі судді Пархоменка П.І., повний текст якого складений 06.11.2019 року в м. Бахмач Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року Бахмацьке районне споживче товариство в особі ліквідатора арбітражного керуючого Рязанової С.М. звернулось з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме нежитлового приміщення магазину «Гастроном» загальною площею 198,20 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з залученням до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 (протокольною ухвалою), позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд постановити рішення, яким витребувати у відповідачів та повернути Бахмацькому районному споживчому товариству зазначене в позові нежитлове приміщення магазину.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Бахмацьке районне споживче товариство в особі ліквідатора арбітражного керуючого Рязанової С.М. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги зводяться до того, що суд залишив поза увагою положення ЗУ «Про споживчу кооперацію», відповідно до яких майно споживчих товариств може бути продано тільки за рішенням загальних зборів товариства або уповноваженого ним органу. Враховуючи, що таке рішення загальними зборами не приймалось то усі договори купівлі продажу цього нерухомого майна є недійсними. Також, суд не врахував, що заочне рішення Бахмацького районного суду від 29.12.2015 року, яким визнана дійсною нотаріально не посвідчена угода купівлі продажу магазину від 05.08.2002 року, укладена між ОСОБА_4 і Батуринським сільським споживчим товариством, було скасовано, а тому відсутня правова підстава для правомірного набуття ОСОБА_1 цього майна за угодою від 17.03.2016 року.

Відзиви на апеляційну скаргу учасниками справи не подавались.

Вислухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав переконливих та належних доказів незаконного відчуження спірного майна, вибуття його поза волею відчужувача та не навів обставин, які б давали підстави для визнання договору купівлі продажу магазину від 05.08.2002 року недійсним.

З таким висновком погоджується колегія суддів та вважає, що рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального закону.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення магазину «Гастроном», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належало Батуринському сільському споживчому товариству на праві колективної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 30.05.2002 року № 4, виданого Батуринською селищною радою Бахмацького району Чернігівської області (а. с. 9).

Договір купівлі продажу від 05.08.2002 року № 254233, який був укладений на Українській товарній біржі свідчить, що зазначене нежитлове приміщення магазину було відчужено ОСОБА_4 (а. с. 10).

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.12.2015 року (а. с. 23) визнано дійсною нотаріально не посвідчену угоду купівлі продажу об`єкта нерухомості А-1 нежитлові приміщення магазин «Гастроном» приміщення під № 5, 6, 7, 8 АДРЕСА_2 198, кв.м по АДРЕСА_1 , укладену 05.08.2002 року між ОСОБА_4 і Батуринським сільським споживчим товариством, зареєстровану на товарній біржі «Українська» під № 254233 05.08.2002 року. Під час розгляду справи суд встановив, що між продавцем і покупцем досягнута згода з усіх істотних умов, що підтверджується змістом біржової угоди № 254233 від 05.08.2002 року, в якій зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. При укладенні зазначеного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам, які сторони виконали. В даному випадку покупець повністю оплатив продавцю вартість магазину, обумовлену в угоді та така угода була зареєстрована на товарній біржі «Українська».

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.03.2017 року вказане заочне рішення скасовано, а ухвалою суду від 23.03.2017 року позовна заява ОСОБА_4 до Батуринського сільського споживчого товариства про визнання договору купівлі продажу дійсним, залишена без розгляду (а. с. 25).

Проте 17.03.2016 року, в період чинності вищевказаного рішення, між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу цього ж магазину, який зареєстрований приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковним М.М. (а. с. 27-28).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 158305901 від 04.03.2019 року (а. с. 64) підтверджується право власності ОСОБА_2 на спірне нежитлове приміщення, яке вона набула на підставі договору купівлі продажу від 22.02.2019 року.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 15.10.2015 року Бахмацьке районне споживче товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру (а. с. 11-15).

Також встановлено, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Бахмацьке районне споживче товариство є правонаступником Батуринського сільського споживчого товариства (а. с. 16-22).

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з приписами частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Обґрунтованих доказів про вибуття майна з володіння юридичної особи не з її волі позивачем не надано, тому суд першої інстанції, прийшов до висновку, що спірна нерухомість вибула з володіння за договором купівлі продажу саме з волі такої особи, яка своїми діями сприяла її відчуженню та була учасником цивільних правовідносин.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги враховує той факт, що заочне рішення Бахмацького районного суду від 29.12.2015 року, яким була визнана дійсною нотаріально не посвідчена угода купівлі продажу магазину від 05.08.2002 року, скасовано, проте договір купівлі продажу, за яким ОСОБА_4 . відчужила магазин ОСОБА_3 було укладено 17.03.2016 року, тобто, в період чинності вказаного рішення, тому як ОСОБА_3 , так і наступний покупець ОСОБА_2 , є добросовісними покупцями.

Посилання Бахмацького районного споживчого товариства на недійсність договору купівлі продажу від 05.08.2002 року є безпідставним, адже цей договір не був визнаний недійсним в судовому порядку, крім того, за вимогами статті 227 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягали лише договори купівлі продажу житлового будинку.

В зв`язку з викладеним, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про витребування майна, оскільки суд розглянув та постановив рішення в межах позовних вимог, що свідчить про дотримання положень ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Що стосується доводів позивача про відсутність рішення загальних зборів, конференцій чи з`їздів споживчої кооперації або уповноважених ними органів, то вони нічим не підтверджені.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Бахмацького районного споживчого товариства необхідно залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бахмацького районного споживчого товариства залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 14.02.2020 року.

Головуючий: Судді: