П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Київ

Справа №756/8428/13-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 12 лютого 2020 року

Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

Справа №756/8428/13-ц /2/5803/18
№ апеляційного провадження:22-ц-824/98/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Андрейчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Андрейчука Т.В., у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі №756/8428/13-ц за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду з заявою про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі №756/8428/13-ц за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні.

Заяву обґрунтовував тим, що після скасування 12 червня 2013 року заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суддя ОСОБА_5. призначив справу до судового розгляду. Зазначив, що 12 червня 2013 року ним було подано зустрічну позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/8428/13-ц первісний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні відмовлено.

Зазначав, що суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5. під час розгляду справи порушив вимоги ст. ст. 10, 12, ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Вказані обставини заявник вважав виключними та, керуючись нормою п. 3 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, просив суд задовольнити його заяву про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами, скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/8428/13-ц та призначити справу до розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року в задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі №756/8428/13-ц за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду при цьому визначити підсудність розгляду справи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зазначив, що судом першої інстанції не булу враховано, що подана ним за загальними привалами, заява про перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки однією із сторін є суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5., чим порушено вимоги ч.6 ст. 31 ЦПК України та ч.1 ст. 26 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції одноосібно постановив ухвалу, чим порушив вимогу ч.9 ст. 34 ЦПК України, оскільки справа про перегляд рішення суду за виключними обставинами переглядається колегією суддів з трьох чи більше непарної кількості суддів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволення заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що підстави на які покликається ОСОБА_2 , не є виключними обставинами в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 423 ЦПК України.

Крім того, у заяві ОСОБА_2 не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що вироком суду, що набрав законної сили, встановлено вину судді ОСОБА_4 у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Інші підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, передбачені п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року у справі №2-2429/2011 задоволено позов ОСОБА_1 визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а. с. 32-33), яке ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2013 року було скасовано та призначено справу до судового розгляду (а. с. 50-51).

12 червня 2013 року ОСОБА_2 було подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2013 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/8428/13-ц первісний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні відмовлено (а. с. 164-170).

Зазначене рішення Оболонського районного суду м. Києва в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на наявність виключних обставин, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, та зазначає, що суддею ОСОБА_4. під час розгляду справи було порушено вимоги ст. ст. 10, 12 ЦПК України та проігноровано вимогу ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, на думку заявника, розглядав спір, не застосувавши жодної статті глави 8 СК України, відмовив у допиті в якості свідка ОСОБА_5 , відмовив у допиті позивача в якості свідка, скасував арешт на спірне майно ще до закінчення судового розгляду та ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з виключними обставинами.

Частиною 3 цієї статті Кодексу визначено перелік підстав для перегляду рішення, постанови або ухвали суду у зв`язку з виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (п. п. 1-3 ч. 3 ст. 423 ЦПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надавши належну оцінку наведеним аргументам заявника, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за виключними обставинами

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що подана ним за загальними правилами, заява про перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки однією із сторін є суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5., чим порушено вимоги ч.6 ст. 31 ЦПК України та ч.1 ст. 26 ЦПК України, то вони відхиляються судом, як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, який діяв на момент розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні, сторонами у судовому процесу є позивач і відповідач.

Отже суддя ОСОБА_5. не є учасником у зазначеній справі, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються судом, як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції одноосібно постановив ухвалу, чим порушив вимогу ч.9 ст. 34 ЦПК України, оскільки справа про перегляд рішення суду за виключними обставинами переглядається колегією суддів з трьох чи більше непарної кількості суддів, також не заслуговують на увагу та відхиляються судом, оскільки ч.9 ст.34 ЦПК України визначено перегляд рішення суду за виключними обставинами колегією суддів з трьох чи більше непарної кількості суддів лише з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього кодексу.

ОСОБА_2 доказів на підтвердження того, що вироком суду, що набрав законної сили, встановлено вину судді ОСОБА_4 у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення, суду не надано як і не надано встановлену Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов привального висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна