Справа № 243/357/20
Провадження № 2/243/821/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Черкаської селищної ради,

вимоги позивача: про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

учасники справи: не з?явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне.

І. Виклад позиції позивача.

1. 14.01.2020 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Черкаської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що її свекрусі ОСОБА_4 на праві приватної власності належала Ѕ частка житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 свекруха померла, та після її смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняв її син, чоловік позивача, ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Позивач з дітьми були зареєстровані та мешкали разом з чоловіком на день його смерті, а отже, вважаються такими, що прийняли спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України, однак, постановою нотаріуса від 21.11.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті чоловіка, оскільки він, прийнявши в спадщину будинок, не встиг за життя отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове нерухоме майно.

Посилаючись на ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, п. 3.3 інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», позивач вважає, що незважаючи на те, що за життя чоловік не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок, це не позбавляє її права успадкувати його, та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 фактично успадкувала вказане майно, і не може оформити спадщину виключно з тієї причини, що чоловік не зареєстрував за собою право власності на нього, є всі підстави для визнання судом права власності за позивачем та її дітьми на вищезазначений житловий будинок.

Позивач просить суд:

-визнати за нею, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі № 1, колодязю № 2, № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі № 1, колодязю № 2, № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі № 1, колодязю № 2, № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

АДРЕСА_2 . Відповідач Черкаська селищна рада в своїй заяві не заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , відзив на позовну заяву не надавали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Фальченко І.В. в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги представник підтримав, просив їх задовольнити.

4. Від відповідача за підписом голови Черкаської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 17.01.2020 року провадження по справі відкрито, призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п?ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

7. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 07.10.2009 року (а. с. 32) батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

8. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1993 року, згідно з технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності, від 08.09.1993 року (а. с. 6, 7-8) власником Ѕ частки домобудівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 .

9. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 24683950 від 04.12.2009 року (а. с. 9) власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, без №, 01.11.1993 року, є ОСОБА_4 . Зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі 1-4, колодязя 3.

10. ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олександрівка Слов`янського району померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 23.02.2009 року, а. с. 4, зв. Бік, а. с. 31).

11. 05.03.2009 року ОСОБА_5 звернувся до Другої слов`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд, що знаходиться у АДРЕСА_3 , а також вкладів з нарахованими відсотками. (а. с. 30)

12. Згідно з довідкою № 27/465 від 23.03.2009 року (а. с. 33), виданою Олександрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_3 , площею 0,21 га не приватизована.

13. 26.10.2007 року в Олександрівській сільській раді Слов`янського району Донецької області біло укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (актовий запис № 11 від 26.10.2007 року). (а. с. 10)

14. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 05.11.2007 року) та ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 23.07.2012 року). (а. с. 11)

15. Як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за даною адресою, та буди зареєстровані також на момент смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 13-16)

ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Олександрівка Слов`янського району помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 від 03.02.2015 року, а. с. 4, 36)

17. Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 21.11.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я та на ім`я її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку житлового будинку АДРЕСА_3 , оскільки не надано документ, який посвідчує право власності померлого ОСОБА_5 на даний будинок. (а. с. 5)

V. Оцінка суду.

18. Так, згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

19. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

20. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

21. У відповідності до норм ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

22. Свекрусі позивача ОСОБА_4 при житті належала Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будов та споруд, загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 її син, чоловік позивача, ОСОБА_5 , прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 , однак, не встиг за життя оформити право власності на вищевказану частку житлового будинку, хоча, постійно проживав, володів та користувався зазначеним нерухомим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, та після його смерті спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його дружина, позивач по справі, ОСОБА_1 , та їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на момент його смерті у спірному будинку, про що свідчать записи в домовій книзі. (а. с. 13-16)

23. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 21.11.2019 року (а. с. 5), відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я та на ім`я її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано документ, який посвідчує право власності на вказаний житловий будинок на ім`я спадкодавці.

24. У відповідність до вимог ст. ст. 1297, 1299 ЦК України, позивач зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

25. Згідно зі статями 1261, 1268 ЦК України спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

26. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцю, нотаріусом проводиться за наявності зареєстрованих правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

27. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

28. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

29. Згідно з п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

30. У відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

31. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

32. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України, набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

33. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі № 3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

34. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

35. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

36. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним.

37. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, та враховуючи визнання відповідачами позову, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 1/6 частці житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі 1-4, колодязя 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , - за кожним, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом, з урахуванням предмету та підстав позову слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1261, 1270, 1296, 1298 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Черкаської селищної ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі 1-4, колодязя 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі 1-4, колодязя 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, загальною площею 109,9 м2, житловою площею 57,9 м2, який складається, відповідно до технічного паспорту, із житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, льоху Г, сараю Д, вбиральні Є, вбиральні З, огорожі 1-4, колодязя 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 19 лютого 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова