ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/452/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи - 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4 ,

представник заінтересованої особи 2. - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

10.08.2020 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявник) в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її дочки ОСОБА_4 та її співмешканця ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи).

Заява обґрунтована такими обставинами. Заявник є єдиною власницею приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У даному будинку, крім заявника, зареєстровані її син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_4 з дитиною, батьком якої є ОСОБА_3 . З 2017 р. ОСОБА_4 стала співмешкати з ОСОБА_3 , який вселився у будинок заявника без її на те згоди. З цього моменту розвинулась конфліктна ситуація, ініціаторами якої стали заінтересовані особи. З певною періодичністю стали виникати сварки, вилучення особистих речей заявника і її сина та неодноразове побиття останнього. Врешті 30.11.2019 відбулося побиття ОСОБА_3 заявника, внаслідок чого стан її здоров`я погіршився настільки, що це призвело до інсульту. Далі ситуація не покращилась - заінтересовані особи, коли знаходяться в будинку та на території домоволодіння, поводяться як хазяї: відверто грубіянять, нецензурно лаються, без дозволу беруть особисті речі заявника та її сина, користуються комунальними послугами та продуктами без жодної компенсації, вимагають гроші та повний доступ до усієї власності заявника. Звернення заявника до поліції позитивного результату не дало.

Заявник посилається на те, що постійне очікування конфлікту із заінтересованими особами вкрай негативно впливає на її і без того слабке здоров`я та самопочуття, а безпосередньо під час конфліктних ситуацій вона отримує сильний стрес, після якого є всі підстави для виклику «швидкої».

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить видати обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким заборонити заінтересованим особам перебувати в місці її проживання (перебування) та наближатися на відстань 50 метрів до її будинку.

За стан здоров`я заявник в судове засідання не з`явилася, її представник вимоги заяви підтримав пославшись на те, що дії заінтересованих осіб створюють реальну небезпеку для фізичного та психологічного здоров`я заявника.

Заінтересовані особи вважали заяву безпідставною і просили у її задоволенні відмовити. Обґрунтували свої заперечення тим, що не вони, а син заявника ОСОБА_6 після народження у них дитини став провокувати конфліктні ситуації, викрадав речі ОСОБА_3 , влаштовував з ним сварки та бійки. Через деякий час під впливом сина заявник теж стала негативно до них відноситись, хоча вони не давали для цього ніяких приводів.

ОСОБА_3 заперечив факт побиття ним ОСОБА_1 та вказав, що не він був причиною її інсульту, оскільки на той час він уже два тижні не мешкав у будинку.

ОСОБА_4 підтримала пояснення ОСОБА_3 та додала, що після того як її чоловік після чергового скандалу пішов з дому, а вона повезла йому речі, брат поміняв замки в будинку, внаслідок чого вона не змогла потрапити додому і змушена проживати разом з чоловіком та дитиною в гуртожитку, хоча має законне право проживати за місцем своєї реєстрації.

Представник заінтересованої особи 2 ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви посилаючись на те, що заявником не надано доказів протиправної поведінки ОСОБА_4 , а з урахуванням тієї обставини, що вже понад пів-року вона та її чоловік мешкають окремо, немає підстав стверджувати про наявність ризиків. Вказала також, що зазначені у заяві обставини не виправдовують обмеження права ОСОБА_4 та її дитини на проживання у будинку, у якому вони зареєстровані.

Заслухавши учасників справи та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 на праві особистої власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У даному будинку зареєстроване місце проживання заявника, її сина ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_4 та її дитини, батьком якої є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 став співмешкати з ОСОБА_4 у 2017 р. і тоді ж вселився у будинок заявника.

Наведені у заяві факти застосування ОСОБА_3 психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_1 та її сина підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснив, що після народження у сестри дитини між ним та ОСОБА_3 з ініціативи останнього стали виникати конфлікти, які нерідко переростали у бійки. ОСОБА_3 вимагав у нього 2 тис. грн. за наче б-то полагоджений ним гараж і 100 дол. США за кожний день прострочення, безпідставно обвинувачував у крадіжках, погрожував та залякував. Поки він знаходився на роботі, мати залишалась вдома сама з дочкою та ОСОБА_3 та страждала від їх поведінки. Вона неодноразово йому телефонувала зі скаргами, говорила, що вони її «доводять до стресу», погрожують та залякують. Якось мати зателефонувала йому і, плачучи, повідомила, що ОСОБА_3 її побив, а через три тижні у неї стався інсульт. Після побиття матері вони одразу викликали поліцію і стали наполягали на виселенні ОСОБА_3 . Останній змушений був виїхати, однак неодноразово приходив наче б-то за речами і завжди це закінчувалось скандалом та бійкою. Така бійка відбулась, зокрема, 01.01.2020, під час перебування матері в лікарні після інсульту. Після цих подій він за погодженням з матір`ю з метою забезпечення її безпеки та спокою поміняв у будинку замки.

Прослухавши наданий заявником аудіозапис, суд переконався у правдивості повідомлених свідком обставин події, яка відбулася 01.01.2020 на території домоволодіння заявника.

28.11.2019 свідок ОСОБА_6 звертався до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві з приводу побиття його ОСОБА_3 21.11.2019.

Вказана обставина підтверджується виданим ОСОБА_6 направленням на судово-медичну експертизу та його письмовими поясненнями.

30.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та за даним фактом було відкрите кримінальне провадження № 0008868, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 30.11.2019 приблизно о 21-00 год. після того як вона попросила ОСОБА_3 залишити її будинок, останній обвинуватив її в тому, що вона ставить загрозу для його дитини та двічі ударив її по голові, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою.

06.12.2019 ОСОБА_1 зверталася до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про те, що ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки, застосовує до неї фізичну силу та відмовляється покидати її будинок.

В ході перевірки заяви ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції були опитані сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факти погроз та залякувань з боку ОСОБА_3 .

Згідно з даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 25079 28.12.2019 ОСОБА_1 каретою швидкої допомоги була доставлена до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги та до 24.01.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом «гостре порушення мозкового кровообігу по типу геморагії з формуванням внутрішньо-мозкової інсульт-гематоми в правій скронево-підкорковій ділянці», що ускладнилось лівобічним геміпарезом.

Судом встановлено, що наразі заінтересовані особи разом з дитиною мешкають у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України).

Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII).

За результатами оцінки наданих сторонами доказів і їх особистих пояснень в судовому засіданні суд дійшов висновку, що тривалі і систематичні насильницькі дії, які чинив ОСОБА_3 щодо матері своєї співмешканки, пов`язані зі словесними образами, погрозами та побоями, слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди її фізичному та психічному здоров`ю.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом 2229-VIII та з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_3 не має законних прав проживати у належному заявнику будинку, вважає належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту заборону кривднику наближатися до місця проживання заявника на відстань ближче 50 метрів протягом шести місяців.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде обмежений у пересуванні.

З огляду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебувають у родинних та сімейних відносинах, підстав для направлення останнього для проходження програми для кривдників суд не вбачає.

Що стосується дочки заявника ОСОБА_4 , то з досліджених судом доказів в її діях не встановлено ознак домашнього насильства, а відтак суд погоджується з доводами її представника про те, що зазначені у заяві обставини не виправдовують обмеження її права та права її дитини на проживання у будинку, який є їхнім зареєстрованим місцем проживання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 82, 263, 265, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального приписузадовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 (1973 р.н., громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована адреса місця перебування як тимчасово переміщеної особи: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_3 протягом 6 (шести) місяців наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: