Єдиний унікальний номер 448/1915/19
Провадження № 2-о/448/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2020 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 не з`явився,

представник заінтересованої особи Мостиського РВГУДМС України у Львівській області не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мостиський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

І. Обставини справи

02.12.2019року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Годині Мостиського району Львівської області. 17.08.1979 року Міністерством внутрішніх справ СРСР йому було видано паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 .

Зазначає, що у період з 03.06.1982 р. по 03.06.1984 р.; з 15.11.1984 р. по 01.11.1986 р.; з 26.02.1987 р. по 26.02.1989 р.; з 19.05.1989 р. по 18.05.1991 р. він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . З 1975 р. по 2006 р. він працював слюсарем в ДП «Львівський автобусний завод». На даний момент, він проживає в АДРЕСА_2 .

Стверджує, що з дня його народження і по теперішній час він нікуди не виїжджав за межі України. Однак, після здобуття незалежності України не оформив паспорт громадянина України, у зв`язку з чим у нього виникла необхідність у заміні паспорта громадянина СРСР радянського зразка на паспорт громадянина України.

Зазначає, що звернувшись 13.11.2019 року до Мостиського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області із заявою про заміну паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України йому було відмовлено у цьому та роз`яснено, що для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24.08.1991 р. постійно проживала на території України або проживала на території України станом на 13.11.1991 р. і перебувала в громадянстві колишнього СРСР, підтверджує юридичний факт постійного проживання або проживання на території України на зазначену дату судовим рішенням, а тому йому необхідно звернутися до суду із відповідною заявою.

ІІ. Позиція учасників справи

В судове засідання заявник не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що вимоги, викладені у заяві підтримує.

Представник заінтересованої особи - Мостиського РВ ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 02.12.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Годині Мостиського району Дрогобицької області УРСР, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.03.1955року.

17.08.1979 року Відділом внутрішніх справ Мостиського райвиконкому Львівської області заявнику ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 .

Згідно даних вищевказаного паспорта громадянина СРСР, в частині відомостей щодо місця проживання, заявник ОСОБА_1 у період з 03.06.1982 р. по 03.06.1984 р.; з 15.11.1984 р. по 01.11.1986 р.; з 26.02.1987 р. по 26.02.1989 р.; з 19.05.1989 р. по 18.05.1991 р. був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Із відомостей, що містяться у трудових книжках заявника від 28.06.1975року та від 01.09.2003року, відомо, що з 1975 р. по 2003р. заявник ОСОБА_1 працював у ДП «Львівський автобусний завод» (реорганізовано у ВАТ «Львівський автобусний завод»), звідки у 2003році був переведений на ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (перейменовано у ЗАТ «Завод комунального транспорту»), де працював до 2007року.

18.12.2002 року Пенсійним фондом України заявнику ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № серія ААЛ НОМЕР_3 200637.

На теперішній час, заявник ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 .

13.11.2019року заявник ОСОБА_1 звернувся до Мостиського РВ ГУ ДМС України у Львівській області із заявою щодо заміни йому паспорта радянського зразка на паспорта громадянина України. Однак, повідомленням Мостиського РВ ГУДМС України у Львівській області № 4627-156/4627.1-19 від 16.11.2019 року заявнику відмовлено у цьому та роз`яснено, що для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24.08.1991р. постійно проживала на території України і перебувала в громадянстві колишнього СРСР, підтверджує юридичний факт постійного проживання або проживання на території України на зазначену дату судовим рішенням, а тому йому необхідно звернутися до суду із відповідною заявою.

Вищевказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.03.1955року; копіями трудових книжок заявника від 28.06.1975року та від 01.09.2003року; довідкою №898, виданою ТОВ «Львівавтокомплектація» від 28.02.2018 року; копією Свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № серія ААЛ № 200637; копією Довідки ПФУ форми ОК-1,2 для оцінки можливостей на очікувану пенсію); довідкою № 544, виданою Мостиською міською радою Львівської області від 12.08.2019 року; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї № 545 від 12.08.2019 року; повідомленням Мостиського РВ ГУДМС України у Львівській області № 4627-156/4627.1-19 від 16.11.2019 року.

V. Застосоване судом законодавство

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст.256ЦПК України (після внесення змін Законом України № 2147-VIIIвід 03.10.2017року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, суд керується, зокрема Законом України «Про громадянство України», а також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Так, статтею 3 Закону України «Про громадянство України» визначені випадки належності до громадянства України. Згідно п.1 цієї статті громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

VI. Висновки суду

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що станом на 24 серпня 1991 року заявник ОСОБА_1 постійно проживав на території України, оскільки такий народився на території України, постійно працював з 1975 по 2007рік на території України, в тому числі і станом на 24 серпня 1991 року. При цьому відомостей про те, що заявник залишав територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять.

Таким чином, на підставі повного об`єктивного і неупередженого розгляду і оцінки усіх наявних у справі доказів, якими підтверджено факт проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, враховуючи те, що встановлення цього факту дає заявнику можливість реалізувати своє право для отримання паспорта громадянина України, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту ніж як у судовому, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Мостиський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Годині Мостиського району Львівської області, на території України станом на 24 серпня 1991року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

Заінтересована особа: Мостиський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 4, Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 15.01.2020року.