Справа № 347/1308/19
Провадження № 2/347/34/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді - Гордія В.І., з секретарем - Корбутяк Н.М., з участю представника - Чобанюка М.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ про визначення місця проживання дітей з матір?ю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, а ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ про визначення місця проживання дітей з матір?ю.

27.05.2020 року ухвалою суду вказані позови було об?єднано в одне провадження.

ОСОБА_2 свій позов мотивує тим, що він перебував у шлюбі із ОСОБА_3 . У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними розірвано рішенням Косівського районного суду від 29.03.2019 року, залишеного в цій частині в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.05.2019 року. Діти зареєстровані та проживають разом з ним в АДРЕСА_1 та неодноразово заявляли йому, що хочуть і надалі проживати разом із ним (батьком), оскільки навіть тимчасове перебування у матері їм не подобається. Він також бажає, щоб діти і надалі проживали із ним, так як має всі необхідні для цього умови, і має змогу їх виховувати та утримувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Чобанюк М.М., не з?явилися повторно поспіль, від представника позивача поступила заява про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_3 свій позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . На даний час шлюб між ними розірвано в судовому порядку, але місце проживання дітей не визначено. Вважає, що місце проживання неповнолітніх дітей слід визначити із нею, так як доньки є малолітніми, потребують постійної уваги та турботи, яку вона, як матір, повністю їм забезпечує. На даний час діти проживають із нею, і вона постійно слідкує за дотриманням дітьми режиму навчання та відпочинку, забезпечує їх відповідними для цього умовами. Відповідач завжди мав змогу спілкуватись з дітьми і будь-яких перешкод у цьому вона йому не чинить. З часу їх окремого проживання, відповідач, з її згоди, забирав дітей до себе на вихідні дні, але уваги щодо їх розвитку та навчанню ним їм не приділялось. Вважає, що неповнолітніх дітей слід залишити проживати разом із матір?ю.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить її позов задоволити, а в позові ОСОБА_2 , відмовити.

Представник третьої особи, Рожнівської сільської ради ОТГ, в судове засідання не з?явився, від сільського голови поступила заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Рішення просять прийняти згідно чинного законодавства.

При цьому, суд звертає увагу на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, оскільки сторони дали свої пояснення по справі та висловили свою позицію щодо позовних вимог, про що свідчать журнали судового засідання, і що дає суду підстави для ухвалення рішення по суті, незважаючи на подану представником ОСОБА_2 заяву про відкладення розгляду справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що в позові ОСОБА_2 слід відмовити, а позов ОСОБА_3 слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Основні засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів - визначає Сімейний кодекс України (ч.1 ст.1 СК України), а також, регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч.1 ст.2 СК України).

Як передбачено ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони з 08.05.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Косівського районного суду від 29.03.2019 року. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей, а саме: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт стверджується копією рішення Косівського районного суду від 29.03.2019 року, що в силу вимог ст. 82 ЦПК України, не потребує додаткового доказування (а.с.7).

Однак, при розірванні вказаного шлюбу, сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей і при перегляді судового рішення в апеляційній інстанції, з цього приводу рішення також прийнято не було, оскільки, як вказано у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 30.05.2019 року: «суд першої інстанції може визначити місце проживання малолітніх дітей під час розгляду справи з участю органу опіки та піклування» (а.с.8-11).

Право батьків на визначення місця проживання дитини регламентоване ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

При цьому, відповідно до положень ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

На підтвердження свої позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей саме з кимось конкретно із батьків, сторони подали відповідні докази.

Зокрема, позивач ОСОБА_2 долучив до позовної заяви: 1) правовстановлюючі документи щодо наявності у нього нерухомого майна, а саме, будинку та земельної ділянки (а.с.12,13), акт обстеження матеріально-побутових умов сім?ї, згідно батько здійснює догляд за двома неповнолітніми дітьми і діти забезпечені належними умовами проживання (а.с.19);

2) довідку про склад сім?ї від 27.03.2019 року, з якої видно, що у його склад сім?ї входять дві доньки та бабуся (а.с.14), довідки про належний стан здоров?я, що дасть змогу здійснювати догляд за дітьми (а.с.15, 16), довідку про своє працевлаштування (а.с.17), та характеристику видану за місцем проживання, згідно якої позивач ОСОБА_2 характеризується позитивно (а.с.18).

Відповідачка-позивачка ОСОБА_3 також надала суду докази щодо можливості нею належного забезпечення неповнолітніх дітей відповідними умовами проживання. Зокрема: згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї від 13.08.2019 року, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у власному будинку разом із дітьми. Діти мають окрему кімнату та є всі умови для їх проживання та навчання (а.с.34); згідно довідки про склад сім?ї від 13.08.2019 року, у склад сім?ї ОСОБА_3 входять лише вона та дві неповнолітні дочки (а.с.35); а також має власний автомобіль (а.с.145). Окрім того, ОСОБА_3 також працевлаштована, що стверджується відповідними довідками (а.с.37-39), та позитивною характеристикою з місця роботи (а.с.36).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 - при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, суд приходить до переконання, що обидві сторони спору можуть забезпечити належні умови для проживання та виховання малолітніх дітей, однак, суд також звертає увагу і на інші фактори. Зокрема, згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Рожнівської сільської ради ОТГ від 17.10.2019 року, комісія рекомендує визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з матір?ю ОСОБА_3 (а.с.53). При цьому, суд враховує і те, що для належного як фізичного, так і морального виховання дочок, мати є незамінною рідною особою, хоч не виключає і того, що участь батька у їх вихованні теж є можливою, оскільки мати не заперечує щодо спілкування дітей з їх батьком ОСОБА_2 .

Отже, зважаючи на вищенаведені мотиви, у позові ОСОБА_2 слід відмовити, а позов ОСОБА_3 задоволити, та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з матір"ю.

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути оплачений нею судовий збір за подання позову в сумі 840,80 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 160-161 СК України та керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Рожнівської сільської ради ОТГ про визначення місця проживання дітей з матір?ю - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жителя АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.