ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк ''Приватбанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

20.02.2020 року до суду звернувся з позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між банком та відповідачем укладено кредитний договір від 26.08.2008 року, за яким ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 8000 грн.

АТ КБ ''Приватбанк'' свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 станом на 15.12.2019 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 28975 грн, яка складається із наступного: 16037,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2962,84 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 8357,27 грн - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) і 1367,86 грн - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі в розмірі 2102 грн.

Представник позивача Таран Р.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі (а.с. 140).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила скасувати нараховану пеню в сумі 8357,27 грн у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та знаходженням на її утриманні трьох дітей, в іншій частині позов визнала в повному обсязі, та просила суд розглядати справу у її відсутність (а.с. 142-145).

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України (а.с. 146).

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2008 року ОСОБА_1 надала заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є позивач, про отримання кредиту, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Також, підтверджує той факт, що вона була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, що викладені на сайті Банку.

Так, підписана заява, що фактично є кредитним договором, підтверджує те, що вона погодилась на умови, викладені в заяві та з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 20-39).

Відповідно до підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000 грн, а саме 26.08.2008 року на платіжну картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000 грн, 17.06.2009 кредитний ліміт було зменшено в розмірі 990 грн, 24.02.2011 кредитний ліміт було збільшено в розмірі 1090 грн, 07.07.2012 кредитний ліміт було збільшено в розмірі 2000 грн, 15.10.2012 кредитний ліміт було збільшено в розмірі 4000 грн, 27.12.2012 кредитний ліміт було збільшено в розмірі 7000 грн, 02.08.2013 кредитний ліміт було збільшено в розмірі 8000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 69).

На підставі пунктів 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов та правил відповідач при укладанні договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Умов та правил передбачено можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.1 Умов та Правил надання батьківських послуг позичальник зобов`язується погашати кредит у строки та в розмірах визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2.

Пунктом 2.1.1.2.9. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.

Згідно п. 2.1.1.2.10. та п. 2.1.1.2.11 за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах Банку. В разі прострочення зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.

Відповідно п. 2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Однак, зазначені умови договору ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.12.2019 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 28975 грн, яка складається із наступного: 16037,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2962,84 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 8357,27 грн - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) і 1367,86 грн - штраф (процентна складова).

За вимогами статей 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Щодо стягнення з відповідача вказаних неустойок, суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору.

У той самий час, згідно з пунктів 6.5 та 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, відсотків за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 206/931/16-ц провадження № 61-3056ск18.

Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того, який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, необхідно враховувати вимоги справедливості і розумності (п.6 ч.1ст. 3ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є розумним і справедливим, з урахуванням їх розміру.

При вирішенні який вид цивільно-правової відповідальності слід застосувати до відповідача за порушення зобов`язання суд керується вимогами розумності і справедливості, та вважає що до нього підлягає застосування неустойка у вигляді штрафів (фіксована частина) у розмірі 250 грн та (процентна складова) у розмірі 1367,86 грн.

З метою уникнення подвійної відповідальності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1 нарахованої пені у сумі 8357,27 грн.

На підставі вказаного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору від 26.08.2008 року, в розмірі 20617,73 грн, яка складається із наступного: 16037,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2962,84 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) і 1367,86 грн - штраф (процентна складова).

Позивачем долучено платіжне доручення від 2102 року про сплату ним судового збору у сумі 2102 грн за подання до суду даного позову.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1495,72 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 80, 81, 141, 263 -265, 280 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк ''Приватбанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ''Приватбанк'' заборгованість за кредитним договором від 26.08.2008 року, яка становить 20617,73 грн та складається із наступного: 16037,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2962,84 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) і 1367,86 грн - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1495,72 грн, а всього: 22113,45 грн (двадцять дві тисячі сто тринадцять грн 45 коп.).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня його проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко