Провадження № 2/761/5609/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в склад:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Аграрний фонд», треті особі Дочірнє підприємство «Агрофонд-Зерно», Дочірнє підприємство «Агрофінфонд» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Представником відповідача подано клопотання по закриття провадження у справі. Представник АТ «Аграрний фонд»» зазначив, що справа має розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки до правовідносин сторін не застосовуються норми КЗпП України. Відсторонення позивача від посади відбулось в контексті управління товариством, що не може розглядатись у площині трудових прав.

Заявлене клопотання було підтримано представником третіх осіб.

Представник позивача, і його позицію підтримав ОСОБА_1 заперечували щодо закриття провадження по справі. Позивача було прийнято на роботу на підставі контракту, він є найманим працівником. Корпоративних відносин немає, до відносин сторін застосовується законодавство, що регулює трудові правовідносини.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Так, ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання незаконним наказу Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» від 13.03.2020 р. № 53, поновлення його на посаді директора дочірнього підприємства «Агрофонд-Зерно» та «Агрофінфонд» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було призначено на посаду директора Дочірнього підприємства «Агрофонд-Зерно» та Дочірнього підприємства «Агрофінфонд», засновником яких є відповідач по справі АТ «Аграрний фонд» та 13.03.2020 р. ОСОБА_1 відсторонено від виконання повноважень директора третіх осіб.

За приписами ч. 1 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Положеннями ч. 2,2 ст. 65 ГК України визначено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 було тимчасово відсторонено від виконання повноважень в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд».

Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України.

Конституційний Суд України своєму рішенні від 12.01.2010 р. № 1-2/2010 у справі про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України роз`яснив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У зв`язку з цим «усунення» відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 Кодексу законів про працю.

Справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин віднесені до предметної юрисдикції господарських судів, що визначено п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведене, природу правовідносин сторін, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо необхідності закриття провадження у справі.

Також, з огляду на приписи ст. 256 ЦПК України, суд вважає за необхідне повідомити позивача про можливість звернення до суду в порядку визначеному ГПК України з метою вирішенням спору.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 19, 255,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Акціонерного товариства «Аграрний фонд» задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Аграрний фонд», треті особі Дочірнє підприємство «Агрофонд-Зерно», Дочірнє підприємство «Агрофінфонд» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 31.08.2020 року.

Суддя: