Номер провадження 2/754/3064/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Ковальової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської у м. Києві районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської у м. Києві районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2015 року, який надалі рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року № 754/4335/19, було розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач дитиною не цікавиться та повністю самоусунувся від виховання доньки, а відтак позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року позовну заяву було залишено без руху та визначено для позивача термін для усунення недоліків викладених в ухвалі.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.04.2020 року було закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Зазначила суду, що їх спільна дитина систематично спілкується з бабусею - матір`ю відповідача, однак сам відповідач загалом самоусунувся від виховання дитини, лише періодично залишає у бабусі подарунки, не бачив дитину більше року. Коли вона на його дзвінок, сказала, що їй необхідно обміркувати його зустріч з дитиною, а потім через декілька хвилин зателефонувала, щоб погодити місце та час зустрічі, то він вже змінив свої плани і сказав, що зустрітись не зможе.

Відповідач в судовому засіданні заперечував, щодо вимог позову, одночасно пояснив, що з позивачкою сімейне життя не склалось, внаслідок чого він вирішив покинути сім`ю, після фактичного припинення сімених відносин дитина залишилась проживати разом з позивачем у його квартирі. В суді пояснив, що на його звернення побачитись з дитиною, позивачка чинила йому перешкоди, які полягали у тому, що одразу не надала свою згоду, а сказала, що зателефонує і повідомить про прийняте рішення. В подальшому позивачка йому зателефонувала, однак змінилась ситуація, тому він залишив подарунки для дитини у своєї матері. Вказав, що останній раз бачив дитину в 2019 році, однак до органу опіки та піклування з відповідними заявами не звертався. Взагалі сумнівається, що є біологічним батьком дитини, однак відповідних доказів, щодо виключення його батьківства він не має. Відповідач вказав, що він не бажає, щоб його було позбавлено батьківських прав відносно дитини, якщо він дійсно є батьком. Також відповідач не заперечував той факт, що на засіданні комісії Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації він дійсно зазначав, що не буде заперечувати проти позбавлення його батьківських прав, однак за умови, що мати дитини відмовиться від стягнення з нього аліментів на утримання дитини та зніме дитину з реєстраційного обліку за адресою його квартири.

В судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської у м. Києві районної державної адміністрації, не з`явився. 20.07.2020 від представника Служби через канцелярію суду надійшла заява з проханням здійснювати розгляд справи у відсутності представника третьої особи та ухвали рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини. При цьому, надали суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року, було розірвано.

Сторони по справі мають спільну малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві

29.11.2019 року мати дитини зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

З наданих пояснень матері дитини вбачається, що батько тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з вимогами ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно характеристики СНВК «Деснянка» від 27.06.2019 № 108, вихованням займається мати, вона приводить дитину в садок, забирає її, відвідує батьківські збори. Батька в закладі освіти вихователі не бачили жодного разу.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість ОСОБА_2 станом на 11.02.2020 року складає 55 113, 55 грн.

Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

Як вбачається з Висновку від 15.07.2020 № 102/02/37-4780, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 02.07.2020 № 14) вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також з вищевказаного висновку зазначено, що 02.07.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації були присутні батьки дитини. Мати дитини ОСОБА_1 , повідомила, що батько не спілкується з дитиною більше двох років. Дитина, в силу свого віку, не пам`ятає його, при цьому дитина спілкується з бабусею по лінії батька. Малолітня ОСОБА_3 вважає та називає батьком свого вітчима ОСОБА_4 . Батько дитини, ОСОБА_2 , зазначив, що у разі, якщо мати дитини відмовиться від аліментів та зніме з реєстрації малолітню дитину за його місцем проживання, тоді він не буде заперечувати щодо позбавлення його батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 .

Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як позивачем було доведено ту обставину, що відповідач свідомо знехтував своїми батьківськими обов`язками відносно неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768, 40 грн.

Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відмітки до актового запису № 3465 від 19.11.2015 року про народження дитини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 89-90, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 465) зробленому 19.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Деснянського районного у м.Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для внесення відмітки до актового запису № 465 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленому 19.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 802,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: