Справа № 134/1190/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2020 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Швець Л.В.

при секретарі судового засідання Коваль Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Крижопіль справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області про визнання права на спадщину за заповітом, -

встановив:

29 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом, а саме цілого житлового будинку з господарськими будівлями.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка проживала та зареєстрована по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 25.11.2019 року № 531, виданою виконкомом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Позивач на день смерті спадкодавця разом з нею проживала та вела спільне гоподарство, що підтверджується довідкою від 25.11.2019 року № 531, виданою виконкомом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

ОСОБА_2 заповіла позивачу: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, майновий пай за свідоцтвом серія НОМЕР_6, земельну ділянку, яка належить на праві власності на підставі державного акту серія ЯМ №065755 та державний акт серія ЯМ №932984. Заповіт на час смерті не змінено і не скасовано.

Приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Питель М.С. відмовлено позивачу в оформлені спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, право власноті на який за життя спадкодавця не було оформлено.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті літерою «А» загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., нежитлової прибудови «а», ганка -«а-1», сарай - «Б», погріба «Б/п», сарая -«В», господарської будівлі - «Г», веренди -«г», сарая -«Д», гаража - «Е», огорожі «1-3» як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала.

Представник відповідача виконавчого комітету Криклевецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши наданні докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 25.11.2019 року виконавчим комітетом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Також родинна спорідненість підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , яке видане повторно 14.04.2020 року Крижопільським РВ ДРАЦС Централь-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), де в графі мати зазначено - ОСОБА_2 ; свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , яке видано 18.08.2005 року Крикливецькою сільською радою Крижопільського району Вінницької області, де вказано прізвище після реєстрації шлюбу - дружини - ОСОБА_1

За заповітом, посвідченим 21.11.2016 року секретарем виконкому Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, ОСОБА_2 заповіла позивачці житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, майновий пай за свідоцтвом серія НОМЕР_6, земельну ділянку, яка належить на праві власності на підставі державного акту серія ЯМ №065755 та державний акт серія ЯМ №932984.

Після смерті матері ОСОБА_5 , як спадкоємиця за заповітом, звернулась до приватного натаріуса Крижопільського районного нотаріального округу Питель М.С. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 99/2020.

Відповідно до спадкової справи ОСОБА_1 видано свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на підставі державних актів: серія ЯМ №065755 та серія ЯМ №932984

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 73/02-31 від 20.08.2020 року повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю, видати немає можливості, тому що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищезгадане майно.

Позивачем було замовлено та КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними негосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Відповідно до довідки № 13 від 27.01.2020 року, виданої виконкомом Крикливецької сільської ради, про те, що згідно погосподарської книги №7 особовий рахунок № НОМЕР_4 житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспників. Склад по господарському двору станом на 15 квітня 1991 року слідуючий: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , син -ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 , син - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Запис про право власності на дане нерухоме майно був внесений у погосподарську книгу. Згідно Інструкції з ведення погосподарського обліку роком побудови житлового будинку вважався рік введення в експлуатацію - 1975. На той час виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

ОСОБА_1 прийняла спадщину і вступила у володіння спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_2 .

В матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 05.06.2020 року про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 . Дані заяви засвідчені 05.06.2020 року секретарем виконкому Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно перешкоджає позивачу в оформленні спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК У країни, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливав із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: по АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не наполягала на стягнені з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 328, 331, 1217, 1218, 1222, 1261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 161, 170, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті літерою «А» загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., нежитлової прибудови «а», ганка -«а-1», сарай - «Б», погріба «Б/п», сарая -«В», господарської будівлі - «Г», веренди -«г», сарая -«Д», гаража - «Е», огорожі «1-3» як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Крикрилецької сільської ради Крижопількього району Вінницької обалсті, код 04328861, адреса: вул. Центральна, 63, с. Крикливець, Крижопільський район Вінницька область.

Суддя :