_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/968/20
УХВАЛА
28.08.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
розглянувши у судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою доТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №62278724, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим Олегом Віталійовичем, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни №2835 від 30 березня 2020 року, до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням законної сили.
При цьому позивач посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В., за виконавчим написом №2835 виданого 30 березня 2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., відкрито виконавче провадження ВП №62278724 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач зазначив, що з наведених у заяві фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі та заявлений захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, а тому він вимушений звернутись до суду з даною заявою.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
В даному випадку суддя приходить до висновку, що наданих позивачем доказів недостатньо для розгляду заяви для забезпечення позову, а тому у суду не має можливості пересвідчитись, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, не визначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що свідчить про недотриманням заявником вимог процесуального законодавства і неврахування необхідності забезпечення розумного балансу інтересів сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову призначити до розгляду в судовому засіданні на 07 жовтня 2020 року о 11 годині 00 хвилин.
В судове засідання викликати учасників судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Огренич І. В.