Дата документу 31.08.2020
Справа № 937/6061/20
Провадження № 2-з/937/106/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула Артема Михайловича про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула Артема Михайловича про зняття арешту, шляхом зупинення стягнення коштів що містяться на рахунках у АТ КБ «Приватбанк» належних ОСОБА_2 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , що перебувають під арештом накладеним за постановою від 12 серпня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула Артема Михайловича , до набрання законної сили судовим рішенням по вказаній справі.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у провадження Мелітопольського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за його позовом. Заявник не погоджується з накладеним арештом на кошти, що перебувають на рахунках відповідачки , адже вказані кошти є аліментами на утримання позивача, а приватним виконавцем в рамках виконання судового рішення про стягнення з відповідачки боргу було накладено арешт на кошти в тому числі, які знаходяться на банківській карточці AT КБ «ПриватБанк». Заявник наполягає, що на вказану банківську карточку надходять аліменти на його утримання, що приватним виконавцем взято до уваги не було, а тому фактично для погашення суми боргу будуть використовуватись кошти, що не належать боржнику. Разом з тим на час вирішення даного спору арешт на вказану банківську карту вже накладений, заявник не має можливості скористатися коштами, які надані на утримання, а доки вказаний спір буде вирішений в судовому порядку приватний виконавець може стягнути кошти, які знаходяться на вказаній картонці в рахунок погашення суми боргу по зобов`язаннях відповідачки, чим порушить права позивача. За таких обставин заявлене забезпечення позову може уберегти від порушень прав в наслідок невиконання своїх зобов`язань з боку відповідачки на час розгляду справи в суді. За вказаних обставин, з метою захисту прав заявника, а також з метою попередження потенційних труднощів при виконанні судового рішення заявник звернувся до суду із вказаною заявою про забезпечення позову. Отже, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі. Відносно виду забезпечення позову, вважає, що застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначений у заяві, буде достатнім заходом забезпечення позову, що в свою чергу не буде порушувати права сторін по справі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову, є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підставою забезпечення позову є припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не є мотивованою, в заяві не обґрунтовано підстави щодо істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, не надано доказів цільового відношення вказаних рахунків до сплати аліментів, не доведено, що вжиттям таких заходів не порушить прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, та встановлено, що заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула Артема Михайловича про зняття арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко