Постанова

Іменем України

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 182/1387/14-ц

провадження № 61-39724св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року у складі судді Багрової А. Г. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «ОТП Банк» (надалі - ПАТ «ОТП Банк», банк) звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання.

Заява ПАТ «ОТП Банк» мотивована тим, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року на користь ПАТ «ОТП Банк» стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Євро» заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2008 року № СМ-SME 306/228/2008 у розмірі 276 585,17 грн та по 1 218 грн судових витрат на кожного. Рішення набуло чинності 05 березня 2015 року.

За цим рішенням було видано виконавчі листи, які було втрачено стягувачем.

Заявник у заяві навів обставини втрати виконавчого документа, зокрема, зазначав, що юридична справа позичальника ОСОБА_1 та виконавчі листи зберігались в приміщенні Східного регіонального відділення АТ «ОТП Банк» у місті Дніпро, що знаходиться за адресою: 49044, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, 20. У період з 13 липня 2010 року до 18 липня 2017 року обов`язок ведення та збереження юридичних справ за визначеною адресою було покладено на провідного юрисконсульта банку - Сергача Артема Сергійовича, якого було звільнено 18 липня 2017 року та 03 серпня 2017 року на роботу було прийнято іншого працівника - ОСОБА_3 .

Крім того, Східне регіональне відділення АТ «ОТП Банк» 01 листопада 2017 року змінило своє фактичне місцезнаходження.

У зв`язку зі зміною юрисконсульта та зміною фактичного місцезнаходження відділення, АТ «ОТП Банк» було проведено інвентаризацію справ, які перебувають у роботі відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління АТ «ОТП Банк» у місті Дніпро та виявлено втрату низки документів від 10 листопада 2017 року, у тому числі виконавчих листів, виданих Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/1387/14-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Євро» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2008 року № СМ-SME 306/228/2008 у розмірі 276 585,17 грн та 1 218 грн судових витрат на кожного.

Посилаючись на те, що відповідачі заборгованість перед банком не погасили, рішення суду не виконано, ПАТ «ОТП Банк» просив суд: видати дублікати виконавчих листів, виданих Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/1387/14-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Євро» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2008 року № СМ-SME 306/228/2008 у розмірі 276 585,17 грн та 1 218 грн судових витрат на кожного та визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини втрати оригіналу виконавчого листа й поважність пропуску строку звернення його до примусового виконання, до того ж на час звільнення відповідального працівника та зміни місцезнаходження офісу банку строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» залишено без задоволення.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим обставинам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У липні 2018 року ПАТ «ОТП Банк» подало до Верховного Суду засобом поштового зв`язку касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення таких документів до виконання; видати заявникові дублікати виконавчих листів на виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цій справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що виконавчі листи на виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 05 березня 2015 року були видані 14 вересня 2017 року. Строк пред`явлення виконавчих листів для виконання був встановлений 1 рік, тобто до 04 березня 2016 року. Але виконавчі листи фактично не були пред`явлені до виконання через існування низки об`єктивних обставин, які перешкодили вчасно їх пред`явити до виконання через їх втрату.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що такі обставини існували й у інших справах, проте судами їхні заяви були задоволені.

Заявник у касаційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків щодо поважності причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «ОТП Банк» на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «ОТП Банк» на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року у справі № 182/1387/14-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРО», ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРО» на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2008 року № СМ-SME 306/228/2008 у розмірі 276 585,17 грн. Рішення набуло чинності 05 березня 2015 року.

У вересні 2017 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів та копії заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 05 березня 2015 року. Строк пред`явлення цього судового рішення до виконання сплив 05 березня 2016 року.

Виконавчі листи у справі № 182/1387/14-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Євро» про стягнення заборгованості у розмірі 276 585,17 грн та 1218,00 грн судових витрат отримано стягувачем ПАТ «ОТП Банк» 20 вересня 2017 року.

14 грудня 2017 року стягувач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною першою та другою статті 370 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент звернення банку із заявою) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення заяви, з урахуванням наданих заявником доказів у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви з підстав, наведених в судовому рішенні.

Суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, виходили з того, що виконавчі листи були отримані ПАТ «ОТП Банк» поза межами процесуальних строків, встановлених для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а доказів щодо їх втрати ПАТ «ОТП Банк», як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції не надав.

Доводи заявника у касаційній скарзі щодо втрати, серед іншого, виконавчого документу у цій справі через зміну місця розташування офісу банка та звільнення юрисконсульта, а також відсутність контролю за ходом здійснення виконавчого провадження були предметом перевірки судами першої та апеляційної інстанцій, та цим доводам була надана належна оцінка.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

А відтак, з огляду на ту обставину, що представником заявника суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналів виконавчих документів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Оскільки інші доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів прийняті з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів - без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко