ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 лютого 2020 року м. Чернівці Справа № 22-ц/822/261/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одинака О.О., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13 січня 2020 року,

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 3 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13 січня 2020 року залишено без руху та надано апелянту п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

11 лютого 2020 року до апеляційного суду надійшла квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 10 лютого 2020 року про сплату судового збору.

Згідно пункту 119 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року, № 103 (далі - Інструкції) за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формує та надає клієнту відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) у вигляді паперового або електронного документа відповідно до умов договору. На вимогу клієнта за операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата, формується і роздруковується чек банкомата.

Відповідно до пункту 103 Інструкції форми касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, установлюються банком/небанківською фінансовою установою з урахуванням обов`язкових реквізитів, установлених пунктом 122 розділу VI цієї Інструкції, та технічних можливостей платіжного пристрою.

Пунктом 122 Інструкції встановлено, що банк (філія, відділення) забезпечує формування касових документів, що створюються платіжним пристроєм із застосуванням електронного платіжного засобу, які мають містити такі обов`язкові реквізити:

1) назва платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням;

2) ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати;

3) номер платіжного пристрою;

4) дату та час здійснення операції;

5) суму та валюту операції;

6) вид операції;

7) реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи;

8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі;

9) суму комісійної винагороди.

Відповідно до пункту 124 Інструкції квитанції/чеки банкоматів, що формуються банком (філією, відділенням) з використанням платіжних пристроїв за результатами операцій з приймання готівки для зарахування її суми на рахунки без застосування електронного платіжного засобу, крім реквізитів, зазначених у пункті 122 розділу VI цієї Інструкції, мають містити такі реквізити:

1) платник;

2) отримувач;

3) код отримувача;

4) номер рахунку отримувача;

5) найменування банку (філії, відділення) отримувача.

З квитанції, яка подана апелянтом вбачається, що в реквізиті «Загальна сума» вказана сума «4,20» та валюта операції «UAH», що відповідає підпункту 5 пункту 122 Інструкції та свідчить про сплату судового збору в меншому розмірі, ніж це встановлено ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 3 лютого 2020 року.

Зазначення апелянтом суми судового збору «420 гривень 40 коп» разом з його ім`ям в реквізиті «Платник» та вказаної суми в реквізиті «Призначення платежу» не може свідчити про сплату судового збору в розмірі 420 гривень 20 копійок.

Крім того, у пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, № 10 роз`яснено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами))

Згідно підпункту 6 пункту 104 Інструкції касові документи мають містити такий обов`язковий реквізит, як призначення платежу.

Квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додається до позовної заяви (заяви, скарги) і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку апеляційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна апеляційна скарга та дата судового рішення, яке оскаржується.

Однак з поданої квитанції не вбачається, що в реквізиті «Призначення платежу» апелянтом зазначено реквізити індетифікації апеляційної скарги, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна апеляційна скарга та дата судового рішення, яке оскаржується.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 905/1057/18.

Отже, апелянт в строк визначений судом не виправив недоліки апеляційної скарги, не подав до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною і повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13 січня 2020 року визнати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак