Провадження № 2/161/3372/20
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Версаль» ЛТД про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року на адрес у суду надійшов вказаний позов.

Позовна заява ще до розгляду не приймалась, провадження у справі не відкривалось.

Проте, разом з позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

-торгово-розважальний комплекс /А-1/ загальною площею 2976,6 кв.м., що належить ТОВ фірма «Версаль» ЛТД, за адресою м. Луцьк, пр. Грушевського, 2;

-кафе на 48 місць /А-1/ загальною площею 561,0 кв.м., що належить ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку для будівництва та обслуговування пункту технічного обслуговування автомобілів, магазину та готелю площею 0,22 га, що належить ОСОБА_2 , за адресою Волинська область, Луцький район, с. Струмівка;

-земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,09 га, що належить ОСОБА_2 , за адресою Волинська область, Луцький район, с. Струмівка;

-земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1015 га, що належить ОСОБА_2 , за адресою Волинська область, Луцький район, с. Струмівка.

Крім того, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони директору ТОВ фірма «Версаль» ЛТД відчужувати майно, належне товариству.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В зв`язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке:

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, зі змісту статей 149 та 151 ЦПК України вбачається, що до предмету доказування під час розгляду заяви про забезпечення позову, зокрема входять обставини, які свідчать про те, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити у майбутньому виконання рішення суду.

Суд вказує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У своїй заяві позивач не наводить жодного реального ризику та не представляє будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь-яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод.

Заявником не надано до суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на день подання заяви про забезпечення позову до суду.

За таких обставин, у суду відсутні достовірні та актуальні дані, з яких вбачалося б право власності певної особи на спірне нерухоме майно.

Щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ фірма «Версаль» ЛТД, та заборони директору товариства відчужувати майно, суд зазначає таке.

Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч.5 ст. 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.

Пунктом 4 ст. 3 ЦК України свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому втручання державних органів у господарську діяльність підприємств не допускається.

При вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує те, що накладення арешту на нерухоме майно ТОВ фірма «Версаль» ЛТД може призвести до обмеження можливості користуватися та розпоряджатися власним майном, що по своїй суті є втручанням у діяльність підприємства, стосується інтересів невизначеного кола осіб, які перебувають, зокрема, у трудових відносинах з відповідачем.

Отже, зважаючи на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а заявником таких доказів не надано, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, указаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149, 153, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк