печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Ткаченко Ю.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Облонської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки і піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, спонукання до виконання умов договору

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_4 .В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що вона та ОСОБА_2 від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.12.2017р. шлюб розірвано, 27.01.2017р. уклали договір про сплату аліментна на дитину . Сторони проживають окремо. Дитина, за згодою обох батьків з часу припинення фактичних шлюбних відносин залишилась проживати з нею. Відповідач вкрай негативно ставиться до неї , під час його зустрічей з дочкою налаштовує її проти неї, внаслідок чого дитина відчуває постійний психологічний тиск , безпідставно звертається до правоохоронних органів із заявами про те , що вона перешкоджає йому бачитись з дитиною , проте сам не в повній мірі бере участь у вихованні дитини, не сплачує аліменти. Так як між ними виникають постійні непорозуміння щодо належного виховання та догляду за дитиною, вважає, що слід визначити місце проживання дитини з нею . Проти зустрічного позову заперечувала, вказувала на те що не чинить перешкоди в спілкуванні батька з дитиною.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Відповідач , представник відповідача проти позову заперечували , надали відзив. Відповідач пред`явив зустрічний позов про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, спонукання до виконання умов договору. Вказував на те що не заперечує проти визначення місця проживання доньки з матір`ю, також це зазначено в п. 3 Договору про сплату аліментів на дитину. В цьому пункту зазначено про його спілкування з дитиною , однак ОСОБА_4 з червня 2017р. не виконує умови та чинить перешкоди в спілкуванні. Тому просить зобов`язати не чинити перешкод у прийнятті участі у вихованні доньки шляхом обов`язкових зустрічей , щоденне спілкування , можливість спільного відпочинку.

Треті особи, які належним чином повідомлялись про розгляд справи, не направили для участі у справі своїх представників, просили розглядати в іх відсутність.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2018р. відкрито провадження в порядку загального.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до слідуючого.

Встановлено , що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.12.2017р. шлюб розірвано.

27.01.2017р. сторони уклали договір про сплату аліментна на дитину .

Після припинення фактичних шлюбних відносин між позивачем та відповідачем дитина залишилася проживати разом з матір`ю, що не заперечується сторонами.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між ними існують складні сімейні стосунки і виникають постійні непорозуміння щодо належного виховання та догляду за дитиною.

У зв`язку з цим та враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач вважає, що слід визначити місце проживання дитини з нею, оскільки до цього наявні всі належні правові підстави.

Згідно п. 3 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.01.2017р. батьки домовились що дитина буде проживати разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . У разі зміни місця проживання в межах міста Києва мати зобов`язана засобами телефонного зв`язку або засобами електронної пошти повідомити батьку повну нову адресу проживання дитини не менш ніж за десять днів до дня запланованої зміни.Зміна місця проживання дитини за межами міста Києва погоджується з батьком.

Також в судовому засіданні відповідач повідомив, що він не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю .

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно із ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину.

Відповідно до ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалі справи, зокрема зі змісту заперечень на позов відповідача, убачається, що він не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю ,проте не погоджується з викладеними позивачем доводами та обґрунтування у зв`язку з їх необ`єктивністю по відношенню до нього .

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України надано право відповідачу визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України надає суду право, за наявності для того законних підстав, ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у разі визнання відповідачем позову, за умови, що це не суперечить закону і не порушує права інших осіб.

Таким чином, оскільки самі по собі вимоги позивача про визначення місця проживання дитини разом з нею ґрунтуються на положеннях закону та з огляду на відсутність заперечень батька дитини щодо проживання дитини разом із матір`ю, належні правові підстави для задоволення позову.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 судом встановлено.

П. 3 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.01.2017р. визначено порядок спілкування бітька з дитиною.

Відповідно до ст.. 157 СК України 1. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

2. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

3. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

4. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

5. Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, у разі:

1) наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, підтвердженої довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів;

2) наявності заборгованості зі сплати аліментів, підтвердженої довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, не має заборгованості зі сплати аліментів, звертається рекомендованим листом із повідомленням про вручення до того з батьків, з яким проживає дитина, за наданням згоди на виїзд дитини за межі України з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі в складі організованої групи дітей.

У разі ненадання тим із батьків, з яким проживає дитина, нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон із зазначеною метою, у десятиденний строк з моменту повідомлення про вручення рекомендованого листа, той із батьків, хто проживає окремо від дитини та у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів, має право звернутися до суду із заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.. 158 СК України 1. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

2. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.. 159 СК України 1. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

2. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

3. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

4. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

5. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79, 80 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів , щодо невиконання ОСОБА_4 умов договору щодо його спілкування з дитиною . Тільки в вересні 2018р. звернувся до органів опіки і піклування щодо зміни місця проживання дитини після звернення позивачкою (липень 2018р.) до суду про розірвання договору від 27 січня 2017р. Питання щодо визначення порядку спілкування з дитиною не розглядалось. Тому вимоги є безпідставними та не встановлено порушень прав ОСОБА_2 , які б підлягали захисту.

Відповідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.. 141-161 СК України, ст.ст. 12,13,76,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Облонської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки і піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, спонукання до виконання умов договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

дата складання повного тексту рішення 1.09.2020р.

Суддя Остапчук Т.В.