Справа №478/1151/20 пров. №2/478/249/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В с т а н о в и в:

06.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 , він, відповідно до розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 19.04.2018 року за №108-р, є опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ним і перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, йому самому матеріально тяжко утримувати дитину, тому посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (копії) серії НОМЕР_2 , мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 років, про що 19 травня 2017 року складено відповідний актовий запис №19.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2018 року позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням Казанківської районної державної адміністрації від 19 квітня 2018 року №108-р встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає в сім`ї опікуна ОСОБА_1 , 1993 року народження і знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Втім, як установлено судом батько матеріально не забезпечує свого сина, останній перебуває на утриманні опікуна.

Тому, аліменти з відповідача на утримання дитини слід стягнути на підставі судового рішення.

За правилом, установленим ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст183 СК України).

Ураховуючи обставини, із числа регламентованих ч.1 ст. 182 СК України, як то, вік, матеріальне становище та стан здоров`я дитини, зокрема, що вона перебуває на утриманні опікуна, суд також бере до вік, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, тобто, неустановленість фактів, які б свідчили про неможливість ним утримувати дитину, зокрема, останній є повнолітньою особою працездатного віку.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку та/або доходу, але у будь - якому випадку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що прямо визначено положеннями ч.2 ст. 182 СК України.

Оскільки за правилом ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 355/511/17, той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання дітей та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у розмірі, що заявлений позивачем.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину слід присудити із дня пред`явлення позову, а саме з 06 серпня 2020 року.

З огляду на викладене, цей позов підлягає повному задоволенню, позаяк, це однозначно буде відповідати інтересами дитини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнений від сплати судового збору за вимогою щодо стягнення аліментів, тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, Україна, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь піклувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 06 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 27.08.2020 року.

Суддя Сябренко І.П.