Справа № 755/2227/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.

за участю секретаря - Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

03 квітня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 266 261 грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 3 993 грн. 92 коп., а всього суму 270 255 грн. 44 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 05 серпня 2020 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Теслею А.В. до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про перегляд зазначеного заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідач не отримував документів про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви, судових повісток, отже не дотримані вимоги щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, станом на дату ухвалення заочного рішення у відповідача не сплив строк на подання відзиву, що свідчить про поважні причини неявки в судове засідання та неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву і доказів про це. Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки судом не досліджувався первинний документ, на підставі якого у відповідача нібито виникли зобов`язання, відповідний договір до позову не долучено. Позивач не підтверджує жодним належним та допустимим доказом факт отримання відповідачем кредитних коштів. Також відсутні належні та допустимі докази повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні. Крім того зазначає, що між ПАТ «Діамантбанк» та відповідачем були укладені договори банківського рахунку, які не вказані у позові, не враховані позивачем та не відображені в розрахунках.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тесля А.В. заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві та надав усні пояснення аналогічні викладеним у заяві про перегляд заочного рішення. Додатково зазначив, що за відсутності первинного договору неможливо встановити, чи пропущено позивачем строк позовної давності.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Астра Фінанс» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте причини неявки представника в судове засідання визнані судом не поважними.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (ч.1 ст.287 ЦПК України)

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, § 33).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про розгляд справи в суді, оскільки копія ухвали про відкриття провадження у справі (розгляд якої було проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін) та копія позовної заяви з додатками були повернуті до суду з поштового відділення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.57).

Водночас, з`ясування поважності причин не подання відзиву на позовну заяву не може бути безумовною підставою для скасування заочного рішення.

Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути в їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Щодо викладених у заяві доводів про не долучення до позовної заяви та не дослідження судом договору про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 11 листопада 2015 року, відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів, як і доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні, не зазначення у позові та не врахування позивачем і не відображення в розрахунках заборгованості укладених відповідачем договорів банківського рахунку, то вказані міркування не можуть слугувати підставами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки під час розгляду справи судом досліджувались всі наявні в матеріалах справи докази, у тому числі й ті, на які посилається представник заявника в заяві про перегляд заочного рішення, що відображено безпосередньо в рішенні суду, а заявник (представник заявника) обмежився лише викладенням власних міркувань щодо переоцінки наявних у справі доказів, які досліджено судом та покладено в основу судового рішення.

Отже відповідач не подав нових доказів, на підставі яких суд встановив би наявність або відсутність обставин (фактів), та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які б були підставою для скасування заочного рішення, а послався на ті докази, які фактично були предметом дослідження під час розгляду справи.

В той же час, наведені обставини у своїй сукупності не можуть слугувати належними доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки викладені факти являються по суті запереченнями відповідача у справі.

Стосовно доводів представника заявника про неможливість встановлення з наявних у справі доказів, чи допущено позивачем пропуск строку позовної давності, слід зазначити, що згідно правового висновку, викладеного Великою палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі №200/11343/14-ц, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалив у ній заочне рішення, відповідач була вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. Якщо суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї заяви, відповідач могла заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявником не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення в порядку ст.288 ЦПК України, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 258-260, 287, 288, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 серпня 2020 року.

С у д д я