Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 175/1242/19
Провадження № 2/191/567/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.02.2020
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.,
за участю секретаря Яришевої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, -
27 березня 2019 року позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, розв`язаних з утриманням під час навчання, яка на підставі ухвали вказаного суду від 12.04.2019 року передала за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
12 червня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба витрати, пов`язані з утриманням під час навчання, в сумі 312285,57 грн та судовий збір.
У позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_1 , проходив навчання та військову службу в Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба з 26.08.2015 року по 15.03.2018 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 26.08.2015 року. 15 березня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 14.03.2018 року № 60. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: курсанти у разі дострокового розірванню контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п.1 (абз.6) контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 26.08.2015 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмова від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу». ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання частинами, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 229 від 16.03.2018 року. На теперішній час відшкодування витрат на користь університету ОСОБА_1 не відбувається. В той же час, пунктом 7 «порядку відшкодування витрат….», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, визначено: «у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився, хоча належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується копіями судових повісток про виклик до суду в матеріалах справи.
У відповідності до ст.ст.280,223ч. 4ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил з 26.08.2015 року по 15.03.2018 року на посаді курсанта.
Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_1 26.08.2015 року.
15 березня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 14.03.2018 року № 60.
Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 26.08.2015 р., ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу».
Згідно загального розрахунку № 229 від 16.03.2018 року фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 складають:
-по грошовому забезпеченню 268405 грн. 74 коп.;
-по речовому забезпеченню 00 грн. 00 коп.;
-по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 00 грн. 00 коп.;
-по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 2487 грн. 50 коп., а всього: 312285 (триста дванадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 57 коп.
ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання частинами, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 229 від 16.03.2018 року.
Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно до умов договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно із звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, які звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Статтею 610 цього Кодексу передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оскільки контракт про проходження військової служби (навчання) між позивачем та відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: А. В. Твердохліб