Справа № 939/2697/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 26 грудня 2006 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 31 серпня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 12536,39 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Відповідачка надіслала відзив на позов відповідно до якого проти позову заперечувала. Вважала, що договір - це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Із заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг неможливо встановити, що між нею та позивачем, як сторонами було погоджено надання банківської послуги щодо користування кредитною карткою. Суду не надано пам`ятку клієнта, яка є невід`ємною частиною договору, або довідку про умови кредитування. Умови та правила надання банківських послуг в "Приватбанку" та Тарифи обслуговування кредитних карт не містять її підпису. Доказів, які б підтверджували, що долучені до позовної заяви умови були складовою частиною кредитного договору, що саме ці умови мала на увазі відповідачка коли підписувала анкету-заяву та брала на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання суду не надано. Під час підписання заяви банк ні з якими умовами та правилами її не ознайомлював, не надав інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця для прийняття нею обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. У зв`язку з невідповідністю розміру наданого їй кредиту та розрахунку заборгованості незрозуміло, які суми та за який період сплачені по тілу кредиту, відсотках, штрафних санкціях. Вимоги ч.2 ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів", щодо повідомлення споживача про умови кредитування банком не дотримані, а відтак вимоги про сплату відсотків за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому одночасне їх застосування за одне й те саме порушення свідчить про порушення положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Заборгованість за пенею та комісією складає 3347,02 грн. тоді як заборгованість за кредитом складає 1618,82 грн.. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків, а відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, оскільки в документах наданих суду не міститься відомостей про укладення між сторонами кредитного договору, способу виконання позивачем умов кредитного договору з надання кредиту у розмірі та в спосіб, визначений умовами та договором, вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Позивач надіслав відповідь на відзив та пояснення, де зазначив, що підписанням анкети-заяви позичальника відповідачка приєдналася до умов та правил надання банківських послуг. Вказана заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. З копії анкети-заяви від 26 грудня 2006 року вбачається інформація про персональні дані, адресу проживання та інша інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Особиста інформація заповнена відповідачкою. Також з анкети-заяви вбачається, що відповідачка висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі. Розрахунок-заборгованості відповідачкою не спростований, контррозрахунок не наданий. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, то між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а відтак є всі законні підстави для стягнення заборгованості. Відповідачка неправомірно посилається на ЗУ "Про захист прав споживачів", бо підписавши анкету-заяву вона підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, а погашаючи заборгованість по кредиту прийняла умови договору та погодилася з ними. Одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є формами неустойки, а згідно статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Таким чином штраф і пеня є окремими видами неустойки: штраф застосовується за порушення виконання зобов`язання, а пеня - за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні дала аналогічні пояснення викладеним у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копіями заяви, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк", виписки за договором (а.с.11-17, 24-25, 50-53).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-10) станом на 31 серпня 2019 року заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 12536,39 грн., з яких 1618,82 грн. - заборгованість за кредитом, 6497,39 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3347,02 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1073,16 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Твердження позивачки про те, що з умовами кредитного договору щодо встановлення розміру відсотків за користування кредитом вона не ознайомлена та не обізнана, судом до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються копією заяви від 26 грудня 2006 року з якої вбачається, що персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки заповнена відповідачем особисто, також надана її згода на укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна". із встановленням базової відсотковою ставкою у розмірі 3 на місяць. Тобто при укладенні договору сторонами обговорені істотні умови щодо встановлення відсоткової ставки.

Враховуючи, що доказів про те, що відповідачка ознайомлена з умовами кредитування, якими встановлено розмір пені, комісії та штрафів суду не надано, то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 8116,21 грн., з яких: 1618,82 грн. - заборгованість за кредитом, 6497,39 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст. 259-260 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2006 року у розмірі 8116 (вісім тисяч сто шістнадцять) гривень 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" понесені судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складений 02 вересня 2020 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький