Дата документу 11.02.2020 Справа № 331/5971/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5971/18 Головуючий у 1-й інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-з/807/21/20 Суддя-доповідач Поляков О.З.
11 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого Полякова О.З.,
суддів: Крилової О.В.,
При секретарі: Бєловій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право,-
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою колегії суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року залишено без змін.

27 грудня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви зазначав, що з метою захисту своїх прав він був вимушений звернутися до адвоката за професійною правничою допомогою. Під час перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року в суді апеляційної інстанції до відзиву ним додавався орієнтований розрахунок судових витрат. Оригінали документів, що підтверджують надання правничої допомоги адвокатом Поповою ОСОБА_3 та сплату грошових коштів за надання правничої допомоги у розмірі 7000 грн. були надані суду під час розгляду цивільної справи. Посилаючись на ст.ст. 133, 134, 135, 137, 141 ЦПК України, просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в Запорізькому апеляційному суді, які поніс ОСОБА_1 в розмірі 7000 грн.

05 лютого 2020 року від ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому вона просила звільнити її від сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. ОСОБА_2 зазначає, що є пенсіонером, розмір її пенсії наразі складає 200 грн., а розмір витрат, які відповідач просить стягнути з неї, перевищує її місячну пенсію. Вказує на те, що доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу є повністю ідентичними тим, що викладені у відзиві на позовну заяву, а отже не потребував значного часу адвоката для його складення. З огляду на викладене, у випадку, якщо суд дійде висновку про можливість задоволення заяви відповідача про стягнення з неї витрат на професійну правничу допомогу, просила суд звільнити її від сплати судових витрат.

Також, 05 лютого 2020 року ОСОБА_2 надала до суду відзив (заперечення) на заяву про компенсацію судових витрат на правничу допомогу. Зазначає, що ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Проте, матеріалами справи підтверджено, що після вступу у справу адвоката Попової Н.І., ані ОСОБА_1 , ані адвокат Попова Н.В. не зазначали про намір стягнути з позивача судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу. У відзиві ОСОБА_2 також вказує, що з наданих ОСОБА_1 документах не вбачається можливим встановити обсяг наданих адвокатом Поповою Н.В. послуг та їх вартості. Відповідачем, всупереч ч. 3 ст. 137 не подано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з неї витрат на правову допомогу.

11 лютого 2020 року від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому заявник просить розглянути його заяву без його участі. Просив також стягнути судові витрати на його користь в повному обсязі (т. 2 а.с. 220).

Заслухавши доповідача,пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія судді дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, які він поніс в Запорізькому апеляційному суду в розмірі 7000 грн. (т. 2 а.с. 149). Зазначене питання не було вирішено під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

До відзиву ОСОБА_1 було долучено попередній орієнтований розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в Запорізькому апеляційному суді, відповідно до якого загальна сума витрат дорівнює 7000 грн. (т. 2 а.с. 169).

У судовому засіданні апеляційного суду адвокатом Поповою Н.В., яка представляла інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правової допомоги Серії ЗП № 73877 (т. 2 а.с. 182) було надано оригінал квитанції від 24.12.2019 р., відповідно до якого нею прийнято від ОСОБА_1 на підставі представництва його інтересів в Запорізькому апеляційному суді 7000 грн. (т. 2 а.с. 183).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Як вже зазначалося вище, відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Так, в матеріалах справи міститься договір від 23 березня 2019 року про надання послуг адвоката та консультаційних послуг, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , відповідно до якого адвокат прийняла на себе зобов`язання надавати ОСОБА_1 правову допомогу по справі № 2/331/1694/2018 у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя (т. 1 а.с. 198).

Вказаний договір не містить посилань щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Згідно оригіналу квитанції від 24.12.2019 р., відповідно до якого адвокатом Поповою Н.В. прийнято від ОСОБА_1 на підставі представництва його інтересів в Запорізькому апеляційному суді 7000 грн. (т. 2 а.с. 183), правовою підставою зазначений договір про надання правової допомоги б/н від 01 грудня 2019 року

Однак, договір про надання правової допомоги б/н від 01 грудня 2019 року в матеріалах справи відсутній, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 не можу бути задоволена, оскільки розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

Оскільки позивачем не надано укладеного між нею та адвокатом договору про надання правничої допомоги, а також доказів щодо обсягу послуг і виконаних адвокатом робіт (актів наданих послуг, актів виконаних робіт та ін.), то відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право додаткову постанову, за якою:

«Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: