Провадження №2-о/755/1193/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Олексіївка, Великоновосілківського району, Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, Україна, причиною смерті якої є: рак сигмовидної кишки, стан після комбінованого лікування 2017 року, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що є дочкою померлої громадянки України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, про 21 серпня 2020 р. республіканським онкологічним центром імені професора Г.В.Бондаря було видано лікарське свідоцтво про смерть № 107. Причина смерті - рак сигмовидної кишки, стан після комбінованого лікування 2017 року. На час смерті матері, м. Донецьк, Донецької області є тимчасово окупованою територією і медичний заклад, який видав лікарське свідоцтво про смерть, розташований на території тимчасово непідконтрольній українській владі, і цей документ не може бути підставою для отримання в органах ДРАЦС свідоцтва про смерть і не породжує ніяких правових наслідків в Україні, а без свідоцтва без смерть, виданого належним чином органами ДРАЦС України, не можливо забезпечення прав та законних інтересів на території України.

Заявник в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві представник заявника - адвокат Ткаченко А.В. просив суд розгляд справи провести без участі заявника та представника по справі.

Уповноважений представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої записані - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є: лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті № 107 від 21 серпня 2020 року, видані республіканським онкологічним центром імені професора Г.В.Бондаря.

В подальшому, заявник звернулася до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , однак 28 серпня 2020 року отримала відмову у проведені державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видані органами на території м. Донецьк, Донецької області, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки ОСОБА_2 , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Державна реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останньої є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, заявник, у зв`язку з викладеними обставинами, позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Згідно ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті ОСОБА_2 у м. Донецьк, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та враховуючи те, що ОСОБА_2 померла в районі проведення антитерористичної операції, а реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олексіївка, Великоновосілківського району, Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, Україна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , причина смерті - рак сигмовидної кишки, стан після комбінованого лікування 2017 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: