Номер провадження: 22-з/813/244/20
Номер справи місцевого суду: 2-332/06
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення порядку та способу виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2006 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді завідуючої Одеської обласної психолого-медико-педагогічної консультації Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про встановлення порядку та способу виконання судового рішення.

22 липня 2020 року ОСОБА_1 надала до суду заяву.

Під час підготовки до розгляду поданої заяви судова колегія прийшла до висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подану заяву слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення по справі в якому встановити для Приморського районного суду м. Одеса строк для відновлення втраченого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

За змістом статей 488-490 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів відмічає, що в рамках даної цивільної справи (провадження №6/522/1125/19) питання щодо відновлення втраченого судового провадження не вирішувалось.

Також у прохальній частині своєї заяви ОСОБА_1 просить внести виправлення в постанову Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

При цьому, слід наголосити, що опискою або арифметичною помилкою є описка або помилка технічного характеру. Термін описка означає помилку в написаному тексті, зокрема через неуважність. Під опискою необхідно розуміти зроблену помилку в написанні слів (спотворення слів); спотворення (неточність): прізвища, імені й по-батькові, в зазначенні ініціалів, назві юридичних осіб, їхніх адрес тощо. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Судом встановлено, ОСОБА_1 у прохальній частині своєї заяви не уточнює, які саме описки необхідно виправити в ухвалі Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а в тексі заяви заявниця вказує на недоліки ухвали, які не є описками чи арифметичними помилками, а тому не підлягають виправленню в порядку ст. 269 ЦПК України.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 просить визначити процесуальний статус Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, якого не було залучено до участі у справі, та зобов`язати їх надати докази правонаступництва Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації.

Однак, суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи.

З огляду на зазначене, вирішення питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача має здійснюватися судом першої інстанції за клопотанням позивача, а не з власної ініціативи.

Порушення суб`єктного складу та незалучення до участі у справі належного відповідача, права та обов`язки якого безпосередньо мають вирішуватись судом. При цьому апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених ЦПК України, позбавлений можливості залучати до участі у справі чи визначати процесуальний статус особи на стадії апеляційного розгляду справи, а тому у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. 268, 269, 270, 367, 368, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (судом).

Ухвала подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 01 вересня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду М. М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік