Справа № 390/745/20
Провадження № 2/390/422/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д. І.,

при секретарі Пікущій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення коштів в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного богу у розмірі 50,000 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення у розмірі 43,514,17 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 1500,00 грн., всього: 95014,17 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 03 липня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 50,000,00 грн., і зобов`язувався повернути позику до 03 серпня 2017 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 . Відповідач по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання не виконав, що в подальшому спричинило виникнення збитків у позивача. 04.02.2020 року на адресу ОСОБА_2 направлено претензію про сплату заборгованості, яку згідно повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано відповідачем 18.02.2020 року, однак заборгованість сплачена не була. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг та намагався вирішити конфлікт, проте відповідач уникав виконання покладених на нього зобов`язань.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . укладено договір позики, засвідчений письмовою розпискою на суму 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути ОСОБА_1 вказану суму у строк до 03 серпня 2017 року.

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 направлено Претензію про сплату заборгованості ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про врученням поштового відправленням від 18.02.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК УКраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

В порядку ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором).

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, слід задовольнити, а тому суд присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч) гривень.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

А тому суд, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню збитки за період з 03 червня 2019 року по 03 червня 2020 року пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення у розмірі 17,768,48 (сімнадцять тисяч сімсот шісдесят вісім гривень 48 копійок), 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 950,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 526, 625, 651, 1046-1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263-268, 280, 430 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , борг за договором позики в розмірі 69 268,48 (шісдесят девять тисяч двісті шісдесят вісім гривень 48 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 950,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник