Справа № 723/2768/20
Провадження № 2/723/3356/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючого судді Пташник А.М. заучастю секретаря Полішенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, зазначила, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з цих осіб набув право власності на 1/6 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 домоволодіння. ОСОБА_6 будучи дружиною спадкодавця фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому взагалом набула право на 2/6 домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 домоволодіння. При житті все своє майно ОСОБА_6 заповіла позивачу ОСОБА_1 , яка в установленому порядку прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 при житті не оформила право власності на належну їй частину домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі відмовились від належних їм часток на користь позивача.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку з козирком літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», убиральні літ.«Е», воріт під № 1, огорожі під № 2, хвіртки під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_9 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку з козирком літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», убиральні літ.«Е», воріт під № 1, огорожі під № 2, хвіртки під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А-І», 1/6 ганку з козирком літ.«а», 1/6 літньої кухні літ.«Б», 1/6 ганку літ.«б», 1/6 сарая літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 гаража літ.«Д», 1/6 убиральні літ.«Е», 1/6 воріт під № 1, 1/6 огорожі під № 2, 1/6 хвіртки під № 3, 1/6 криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 будучи дружиною спадкодавця, тобто в силу ст.529 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР, оскільки залишилась проживати у вказаному домоволодінні, обробляла присадибну земельну ділянку.

Крім того, 22.07.2004 року ОСОБА_6 звернулась із відповідною заявою до Сторожинецької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа за № 314.

Таким чином, ОСОБА_6 набула право на 2/6 домоволодіння, зокрема, 1/6 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/6 як спадщина за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А-І», 2/6 ганку з козирком літ.«а», 2/6 літньої кухні літ.«Б», 2/6 ганку літ.«б», 2/6 сарая літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 гаража літ.«Д», 2/6 убиральні літ.«Е», 2/6 воріт під № 1, 2/6 огорожі під № 2, 2/6 хвіртки під № 3, 2/6 криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_6 заповіла позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 15.08.2005 року, посвідчений секретарем Їжівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 104. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 при житті не оформила право власності на належну їй частину домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчать їх належним чином засвідчені заяви.

Отже, ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння, зокрема, 2/6 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_6 , 1/6 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 3/6 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку з козирком літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», убиральні літ.«Е», воріт під № 1, огорожі під № 2, хвіртки під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сторожинецького районного суду Пташник А.М.