УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівного заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області, діючи через представника Ширко М.Р., звернувся ОСОБА_3 із заявою, в якій просить скасувати його тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, застосоване на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року по справі № 569/111461/19.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Ширко М.Р. підтримала заяву з підстав у ній наведених та просила її задовольнити.

Представник стягувача Пелих А.Б. просив відмовити в задоволенні заяви, з підстав наведених ним в письмових поясненнях.

Приватний виконавець Ярмошевич Н.О. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 18 лютого 2020 року подала до суду заяву, в якій просила заяву ОСОБА_3 розглянути без її участі залишити вказану заяву без задоволення.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , представника стягувача Пелиха А.Б., дослідивши заяву та додані документи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Костопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження № 48202852 з примусового виконання виконавчого листа № 1-160/11 виданого 23 листопада 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Рівненського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» 95 000 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 23 лютого 2012 року 758 774 грн. 50 коп. та 81 000 євро, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 23 лютого 2012 року 855 921 грн. 57 коп., а всього 1 614 696 грн. 07 коп.

Постановою головного державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Петровою В.О. від 06 листопада 2018 року виконавчий лист № 1-160/11 повернуто стягувачу відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання виявилися безрезультатними. Постановою встановлено, що заборгованість сплачено в сумі 107 789 грн. 74 коп., виконавчий збір сплачено в сумі 10 778 грн.98 коп., витрати в розмірі 351 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. від 19 лютого 2019 року повторно відкрито виконавче провадження АСВП №58424860 з примусового виконання виконавчого листа № 1-160/11, виданого 23 листопада 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області.

11 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року задоволено подання приватного виконавця Рівненського виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом № 1-160/11, виданого 23 листопада 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Рівненського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» коштів у сумі 1 614 696 грн. 07 коп.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2019 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року залишено без змін.

Як слідує з витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження АСВП №58424860 станом на 13 лютого 2020 року завершено.

З пояснень приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О., які подані до суду 18 лютого 2020 року, слідує, що в процесі примусового виконання боржником рішення виконано не було, будь-яких коштів у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. не надходило. Декларацію про доходи та майно боржником подано не було, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення здійснено не було. В процесі здійснення виконавчого провадження було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, у зв`язку з чим 09 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

14 лютого 2020 року філією - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" було пред`явлено вищевказаний виконавчий лист на виконання до Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). В заяві на примусове виконання рішення суду зазначено, що станом на 14 лютого 2020 року залишок заборгованості по даному виконавчому документу становить 92 876,87 дол. США та 79 192,36 Євро.

Постановою державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 18 лютого 2020 року втретє відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-160/11, виданого 23 листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, у випадку, якщо обставини, які стали підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України перестануть існувати, то боржник має право звернутися до суду із вмотивованою заявою про їх скасування, в порядку, визначеному ЦПК України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положення ст. 441 ЦПК України передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_3 , знаючи про наявність у нього заборгованості перед АТ «Державний ощадний банк України» з часу повернення головним державним виконавцем Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчого документу, а саме з 06 листопада 2018 року по 19 лютого 2019 року не вжив жодних дій щодо погашення заборгованості.

Під час виконання приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. виконавчого провадження АСВП №58424860 в період з 19 лютого 2019 року по 09 вересня 2019 року боржником ОСОБА_3 також не було вжито жодних дій щодо погашення заборгованості.

Таку поведінку боржника суд розцінює як ухилення від виконання зобов`язань.

З 15 жовтня 2019 року по 27 січня 2020 року боржник ОСОБА_3 частково здійснив погашення заборгованості на загальну суму 7 500 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином, на думку суду, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон як забезпечувальний захід дієво впливає на поведінку ОСОБА_3 з виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Представник заявника адвокат Ширко М.Р. зазначає, що захід примусового виконання, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України в силу приписів ч. 3 ст. 441 ЦПК України, застосовується у виконавчому провадженні, яке виконується, а виконавче провадження № 58424860, в рамках якого був застосований захід завершено, стягувачем не пред`явлено повторно виконавчого документу для виконання. Боржник перебуває за межами України та намагається заробити кошти для погашення заборгованості перед банком. Подальше застосування обмежень стосовно ОСОБА_3 не є виправданим, оскільки боржник не зможе працювати за кордоном та сплачувати заборгованість, яку частково погашає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві. Згідно ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як вказано вище, виконавче провадження АСВП № 58424860 завершено і підставою завершення вказаного виконавчого провадження є повернення виконавчого листа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, а не у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до п. 4 Розділу ХІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Окрім того, постановою державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 18 лютого 2020 року втретє відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-160/11, виданого 23 листопада 2012 року.

При цьому жодного доказу підтвердження факту неможливості отримання боржником доходу на території України для погашення боргових зобов`язань перед АТ «Державний ощадний банк України» суду не надано.

Відтак, приймаючи до уваги наявність факту ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх боргових зобов`язань перед АТ «Державний ощадний банк України», а також ті обставини, що заборгованість перед АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 95 000 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 23 лютого 2012 року 758 774 грн. 50 коп. та 81 000 євро, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 23 лютого 2012 року 855 921 грн. 57 коп., в повному обсязі не сплачена, станом на час розгляду справи залишок заборгованості становить 92 876,87 дол. США та 79 192,36 Євро, враховуючихронологічний період невиконання судового рішення, суд дійшов висновку про те, що застосоване до ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду за межі України є виправданим, та на думку суду, сприятиме виконанню ним судового рішення про стягнення на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів. Підстави для його скасування на час розгляду справи відсутні.

Крім того, відповідно до ч.8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко