КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.

секретар

за участю:

представника стягувача Артеменка П .М.,

представника боржника ОСОБА_2 ,

представника

приватного виконавця БугаяД.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила: визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни відносно неотримання дозволу органу опіки та піклування на відчуження квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни відносно відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги заявник обгрунтовував тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва про стягнення грошових коштів по справі № 754/12104/14-ц, в межах якого його квартиру АДРЕСА_1 було виставлено на електронні торги з метою продажу.

При цьому, оскільки у вказаній квартирі зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, де вона проживає, не отримувався, приватному виконавцю було подано заяву про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, 22.03.2019 року боржником було отримано відмову приватного виконавця у задоволенні даної заяви.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення п. 28 Інструкції по організації примусового виконання рішень, заявник звернувся до суду з цією скаргою, яку просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2019 скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. відносно неотримання дозволу Органу опіки та піклування на відчуження квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. відносно відчуження квартири АДРЕСА_1 (а.с. 115-118).

В апеляційній скарзі приватний виконавець, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної приватний виконавець посилається на те, що оскільки примусова реалізація предмету іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів є саме виконанням рішення суду, а не правочином, згода органу опіки та піклування на реалізацію квартири з аукціону в процесі примусового виконання рішення суду не потрібна.

Крім того, вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що довідка за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. від 21.05.2019 року підтверджує порушення виконавцем вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень (а.с. 122-128).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 132, 133).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.11.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 139, 140).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.12.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 142, 143).

Представник приватного виконавця у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,

на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. перебуває виконавче провадження № 57806072, відкрите 28.11.2018 року на підставі виконавчого листа № 2-4900/2014, виданого 24.04.2015 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суми заборгованості за відсотками у розмірі 1 685 556 грн. 61 коп., пені у розмірі 924 775 грн. 30 коп., а всього - 2 610 331 грн. 91 коп.

В межах виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову від 10.12.2018 року про опис та арешт майна боржника - квартири АДРЕСА_1 , а 31.01.2019 року - подано до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна.

Вказана квартира є предметом Іпотечного договору № 2707/0508/725-025-Z-1 від 20.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 для забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором № 2707/508/71-025 від 20.05.2018 року, стягнення яких здійснюється у виконавчому провадженню № 57806072.

При цьому, відповідно до п.п. 4, 9 Іпотечного договору іпотекодавець свідчить, що житлові права та охоронювані законом інтереси дітей, захист яких передбачений ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», вчиненням цього правочину не зменшуються та не обмежуються. Іпотекодавець зобов`язаний не передавати його в оренду, найм, користування на будь-яких інших підставах іншим особам без попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

Разом з тим, як вбачається з відповідей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з № 102104/30-11075 від 05.12.2018 року та за № 102104/30-11611 від 21.12.2018 року, у вказаній квартирі станом на 04.12.2018 року зареєстровано 11 осіб, серед яких малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації - 04.08.2015 року), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації - 30.11.2018 року), а також боржник.

04.03.2019 року представник боржника ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця з заявою про зняття з реалізації на електронних торгах квартири АДРЕСА_1 та повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що на вказане майно поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також на наявність зареєстрованих у квартирі дітей, у зв`язку з чим необхідний дозвіл органу опіки та піклування.

Листом від 20.03.2019 року приватний виконавець повідомив боржника про невідповідність вимог боржника положенням нормативно-правових актів, на які він посилається у своїй заяві.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник, як на підставу для визнання протиправними дій та бездіяльності приватного виконавця, посилався на порушення останнім вимог п. 28 Інструкції по організації примусового виконання рішень щодо необхідності отримання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію квартири.

Так, згідно з п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Водночас, згідно з п.п. 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року за № 866, служба у справах дітей за місцем знаходження майна надає консультації громадян з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини.

Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Отже, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що вказані положення стосуються розгляду звернень на вчинення саме правочинів щодо нерухомого майна дитини тобто, за результатом добровільних звернень осіб, які мають намір розпорядитися належним дитині майном або майном, на яке у дитини є право користування, і не стосуються примусового відчуження майна, оскільки в таких випадках мова йде не про намір зацікавлених осіб розпорядитися майном, а про задоволення прав третіх осіб на нього.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 02.10.2019 року у справі № 754/15589/14-ц, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватися чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).

Однак, постановляючи ухвалу про задоволення скарги з підстав порушення приватним виконавцем вимог п. 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, та, з огляду на відсутність у приватного виконавця при виконанні рішення суду про стягнення заборгованості отримувати попередній дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію квартири, дійшов помилкового висновку про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця щодо не вчинення таких дій.

Також, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що факт допущення порушень виконавцем вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підтверджується довідкою за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. від 21.05.2019 року, адже вказана довідка, в силу положень Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», не є остаточним документом дисциплінарного провадження, а обставини, наведені у ній, не мають значення преюдиційного факту.

Водночас, слід зауважити, що боржник, звертаючись до суду з даною скаргою, не мотивував її порушенням приватним виконавцем вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а просив визнати бездіяльність та дії приватного виконавця неправомірними виключно з підстав недотримання останнім дозволу органу опіки та піклування на примусову реалізацію квартири.

Відтак, суд першої інстанції, мотивувавши наявність підстав для задоволення скарги порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вийшов за межі вимог скарги, що є неприпустимим в силу положень процесуального закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, постановлена судом ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

При цьому, оскількисудапеляційноїінстанціїдійшоввисновкупрозадоволенняапеляційноїскарги, товідповіднодоположеньст. ст. 141, 382 ЦПК Україниз ОСОБА_3 на користь приватного виконавця Кісельової В.В. підлягає стягненнюсудовийзбірзаподанняапеляційноїскаргиурозмірі1921 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять один) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська