Ухвала

31 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 364/1128/13-ц

провадження № 61-11068ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 20 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області)

Перепелиці А. В. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48021294 та зобов`язати головного державного виконавця закінчити виконавче провадження № 48021294 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що 08 червня 2018 року ОСОБА_4 самостійно виконав рішення суду, сплативши стягувачам ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в рівних частках кошти в загальній сумі

6 307 216,50 грн, про що останні видали йому власноручно написані розписки, а державному виконавцю подали заяви про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним виконанням боржником рішення суду, однак державний виконавець не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 20 лютого

2019 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелиці А. В. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48021294 з примусового виконання виконавчого листа № 2/364/14, виданого 16 січня 2015 року Володарським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 6 307 216,50 грн.

Зобов`язано головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелицю А. В. закінчити виконавче провадження № 48021294 з примусового виконання виконавчого листа № 2/364/14, виданого 16 січня 2015 року Володарським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 6 307 216,50 грн на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, заступник начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелиця А. В. та стягувач

ОСОБА_1 звернулися до суду з апеляційними скаргами.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційні скарги ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 20 лютого

2019 року в частині задоволення скарги про зобов`язання головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області

Перепелиці А. В. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48021294 змінено.

Зобов`язано головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелицю А. В. поновити порушене право боржника ОСОБА_4 .

В іншій частині ухвалу Володарського районного суду Київської області

від 20 лютого 2019 року залишено без змін.

23 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Володарського районного суду Київської області

від 20 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 червня 2020 рокута передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У касаційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Перевіривши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для його розгляду, оскільки заявник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, а саме 23 липня 2020 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті поштового відділення Укрпошта.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

Особами, які звернулися з касаційною скаргою, вимоги ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2020 року виконано.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Оскільки постанова Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року не підлягає примусовому виконанню і судом касаційної інстанції не може вирішуватися питання щодо зупинення її виконання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Володарського районного суду Київської області

№ 364/1128/13-ц за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року відмовити.

Зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 23 червня

2020 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун