Справа № 263/9762/19
Провадження № 2/263/307/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді - Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання - рядова С.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності Ѕ частини жилого будинку та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину домоволодіння з усіма надвірними побудовами та спорудами в цілому та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0880 га, кадастровий номер :01:006:1230, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя її батьку ОСОБА_4 на праві власності належало домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За життя він склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 10-1416, заповів своїй дружині ОСОБА_3 все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також яке буде належати йому на день його смерті, у тому числі належний жилий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. 28.01.2016 р. ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла все належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 . Однак на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.02.2018р. заповіт ОСОБА_3 від 28 січня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., зареєстрований в реєстрі №V-29 визнаний недійсним. Позивач зазначає про те, що вона, як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Стадник О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 . Однак, 22.05.2019 р. приватний нотаріус Стадник О.О. відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо нерухомого майна, що унеможливлює оформлення спадщини належним чином. Оскільки у інший спосіб позивач позбавлений права оформити свої права на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , остання звернулася до суду за захистом порушеного права та його визнання в судовому порядку.

04.10.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

13.05.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові, просили його задовольнити. В подальшому надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач позовні вимоги не визнав позов, заперечував проти його задоволення. Також в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.1964 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1986 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб 13.12.1986 року, про що складений відповідний актовий запис № 4175, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно зі свідоцтвом про права особистої власності на будову № НОМЕР_3 від 05.12.1986 року ОСОБА_4 належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 20.02.1995 року ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Маріупольської міської Ради народних депутатів за № 31/3 від 20.01.1995 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.088 га в межах згідно з планом.

Згідно з витягом з земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0880 га є приватною власністю, кадастровий номер :01:006:1230.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 10/1416 від 11.11.2008 р., відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження та заповів своїй дружині ОСОБА_3 , все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він за законом на день смерті матиме право, в тому числі належний йому жилий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_5 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Маріуполі Донецької області, про що складений актовий запис № 841.

Відповідно до заповіту, складеного 28.01.2016 року ОСОБА_3 , вона заповіла ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також яке буде належати їй на день її смерті, у тому числі належний їй жилий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.02.2018р. заповіт ОСОБА_3 від 28 січня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., зареєстрований в реєстрі №V-29 визнаний недійсним.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 30.05.2018 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року залишено без змін.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 55/2016, відкритої після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що 29.08.2018 р. ОСОБА_1 звернулась с заявою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2019року виданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О., спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного нерухомого майна спадкодавцеві, а саме померлій ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44418567, відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В силу положень ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом порушує права позивача на оформлення своїх спадкових прав і здійснення відповідної реєстрації цього права у визначений чинним законодавством спосіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача, в зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1402,00 грн.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261-1265, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності Ѕ частини жилого будинку та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне майно:

- Ѕ частину домоволодіння з усіма надвірними побудовами та спорудами в цілому, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

- Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0880 га, кадастровий номер :01:006:1230, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1402,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКППНОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.В. Киян