Справа № 346/5290/19
Провадження № 2/346/420/20
06 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загайпільської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він проживає в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 . Остання запропонувала позивачу придбати вказаний будинок у червні 2005 року, пообіцявши згодом переоформити правовстановлюючі документи та відчужити його на користь позивача, який сплатив їй повну вартість будинку та переїхав проживати до нього.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, заповіту від її імені виконкомом Загайпільської сільської ради не посвідчувалося.
Позивач зазначає, що проживає разом із сім`єю у вказаному житловому будинку, який утримує з 2006 року, користуючись ним та прилеглою до нього земельною ділянкою площею 0,30 га, яка рахувалася за будинком відповідно до погосподарської книги, здійснив його ремонт, утеплення та облаштування, замінив усю електропроводку, встановив нову огорожу та ворота, відновив погреб та дерев`яний навіс біля сараю, щорічно сплачує податок за земельну ділянку та комунальні послуги. Однак, він не може отримати дозволу на проведення реконструкції зазначеного будинку, який руйнується, та оформити субсидію. Позивач відкрито, безперервно, добросовісно володіє всім господарством. Тому, посилаючись на ст. 344 ЦК України, він просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди за набувальною давністю.
Позивач в судове засідання не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, його представник, адвокат Гринів Я.В. 14.01.2020 року подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а. с. 42).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок представник відповідача суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно з даними довідки № 26, виданої Загайпільською сільською радою 21.01.2019 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому вона станом на 01.07.1990 року проживала одна. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Загайпільської сільської ради не посвідчувався (а. с. 7).
Даними довідок № 27 від 21.01.2019 року та № 215, 216 від 04.06.2019 року, виданих цією ж сільською радою, стверджується, що позивач проживає у вищевказаному житловому будинку та доглядає за ним з травня 2006 року, а також користується земельною ділянкою площею 0,30 га, яка рахується за вказаним будинком (а. с. 8-10).
Згідно з даними акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 04.06.2019 року виконавчим комітетом вказаної сільської ради, позивач проживає разом із сім`єю в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації (а. с. 11).
Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу, виготовленого 27.03.2019 року ОКП «Коломийське МБТІ», спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м. та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; навісу - літера «В»; навісу - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; криниці - «№1»; воріт та огорожі - "№ 2-3". Рік побудови будинку - 1945 ( а.с.13-18).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до положень ч.2 ст. 328 вказаного Кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до правил ч.4 цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав " від 07.02.2014 року №5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Відповідно до положень п.11 вказаної постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.
На підставі досліджених судом доказів встановлено, що позивач з травня 2006 року, тобто більше 13 років, відкрито, добросовісно та безперервно володіє вищевказаним житловим будинком. Отже, суд приходить до висновку про наявність умов та підстав, передбачених ст.344 ЦК України.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, ст.ст.16, 328, 344 ЦК України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст.263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м. та господарські будівлі і споруди: гараж - літера «Б »; навіс - літера «В»; навіс - літера «Г»; вбиральню - літера «Д»; криницю - «№ 1»; ворота та огорожу - "№ 2-3", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.
Суддя Калинюк О. П.