Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
27.08.2020 2/394/336/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про визнання права приватної власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права приватної власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , остання доводилася їй рідною бабусею, по материнській лінії.

Інших родичів у покійної бабусі немає.

Позивачка єдина спадкоємиця після смерті бабусі і має право спадкування за законом.

За життя бабуся отримала державний акт на право приватної власності на землю, серії І-КР № 026280, відповідно до якого останній належить право на земельну ділянку площею 5,22 га, яка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

16.07.2020 року представник позивачки звернувся до приватного нотаріуса Малютяк А.В. для того, щоб оформити її спадкові права на земельну ділянку, що належала її бабусі.

Однак своєю постановою приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що при подачі заяви про прийняття спадщини не було подано документу, що посвідчує право власності на майно.

Разом з тим, приватний нотаріус роз`яснила представнику позивачки право звернення до суду, де довівши об`єктивність неможливості подання оригіналу документу, що посвідчує право власності на майно вона зможе просити суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті бабусі.

Для розшуку оригіналу державного акту позивачка зверталася до сусідів, знайомих покійної бабусі, сільської ради, інших установ, проте позитивного результату розшуки державного акту не дали. Тому на думку позивачки вирішити дане питання у позасудовому порядку неможливо, і вона вимушена звертатись до суду з позовом про визнання за нею права приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Просила суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 5,22 га., яка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 026280, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, в порядку спадкування - за законом.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла заява в якій остання просила суд розгляд справи проводити з її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в підготовче судове засідання не з`явився, але від неї надійшла заява в якій остання розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області.

09 листопада 1971 року у Шишкінському сіль ЗАГС Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб (світлокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 )

Відповідно до світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком записано ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_2 , належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,22 га., яка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується світлокопією державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 026280.

В оголошенні надрукованому в місцевій газеті зазначено, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0156982, виданий 24 лютого 2002 року Новоархангельською райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , вважати недійсним.

З довідки виданої Ганнівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 21 липня 2020 року №234 вбачається, що за ОСОБА_2 на території Ганнівської сільської ради числиться земельна ділянка (пай) № НОМЕР_4 , площа 5,2233 га., кадастровий номер :02:00060754.

Відповідно до інформаційної довідки від 16.07.2020 року № 212 позивачкана даний час є єдиною спадкоємицею всього належного ОСОБА_2 майна, яка доводиться їй рідною бабусею по материнській лінії, інших близьких родичів у покійної не має. ОСОБА_2 певний період проживала на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, а потім переїхала в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, де і померла.

У Ганнівській сільській раді Новоархангельського району відсутні будь-які правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності ОСОБА_2 на будь-яке рухоме і нерухоме майно. Заповіти від імені ОСОБА_2 сільською радою не посвідчувались. На даний час земельна ділянка ОСОБА_2 перебуває у невитребуваних паях.

З пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідує, що вони знають позивачку, яка є рідною онукою померлій ОСОБА_2 . У останньої відсутні близькі родичі, позивачка є єдиною спадкоємицею майна.

16.07.2020 року приватний нотаріус відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано оригіналу документу, який підтверджує право власності на майно.

Згідно ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1225 ЦК йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

В розумінні п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:прийняття спадщини.

Переліченими нормами права унормовано порядок отримання у спадщину нерухомого майна.

Разом з тим суд, зважує на те, що спадкове право - це сукупність цивільно-правових норм, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. Під спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб, які мають право (спадкоємців). До складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, крім випадків зазначених у ст. 1219 ЦК України. Спадкоємець може відмовитись від спадщини або прийняти її. В нашому випадку позивачка просить визнати за нею право, тобто не відмовляється від спадщини, а навпаки хоче набути право власності на спадкове майно.

Позивачка відповідно до ст. 1265 ЦК України відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом, оскільки є онукою померлої, інших спадкоємців не має, від спадщини не відмовляється, а тому з урахуванням викладеного та у відповідності до зазначених норм права вона має повне право на спадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 і не може бути позбавлена цього права.

А тому суд, на підставі зазначеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право на вищевказану земельну ділянку.

Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1222, 1223, 1225, 1258, 1265, 1266, 1276 ЦК України, ст. ст. 78, 81 ЗК України, ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, право приватної власності на земельну ділянку площею 5,22 га., яка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №026280, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, в порядку спадкування - за законом.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Ганнівська сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області місцезнаходження с. Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 04366991.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію даного рішення негайно після постановлення направити сторонам.

Повний текст рішення виготовлено 31 серпня 2020 року.

Суддя: