_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1373/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника адвоката Беренштейн І.О. звернулася до суду із позовом, мотивуючи його тим, що вона є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначає що дитина проживає з нею. Батько дитини матеріально її не забезпечує, тому просить суд стягнути з нього аліменти у сумі 16990 грн.

Представник позивача позов підтримала просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові з боку іх належності, допустимості, достатності та належності, приходить до наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов`язок є рівним між батьками.

Відповідно до ст.181ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що під час знаходження сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 громадянин України, його батьками є сторони по справі.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси 27.07.2017р. шлюб між сторонами розірвано.

Сторона, яка звертається з позовом до суду, згідно ст.81ч.1 ЦПК України, у даному випадку повинна довести те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

У матеріалах справи такі докази відсутні. Представник позивача зазначила суду, що ні сторони, ні дитина в Україні постійно не мешкають, але періодично приїжджають до України, вони мешкають у Об`єднаних Арабських Еміратах. Позивач зареєстрована з 2008р. за адресою АДРЕСА_1 , тобто до укладання шлюбу з відповідачем та до народження дитини.

Суд критично ставиться до наданих стороною позивача доказів, а саме до тих, які знаходяться на а.с.21-23 та а.с.34-36, і вважає їх неналежними доказами, оскільки їх переклад у встановленому законодавством порядку на мову судочинства не зроблено.

Також суд вважає неналежними доказами і критично ставиться до таких, які знаходяться на а.с.24-25, оскільки вони, як пояснила у судовому засіданні представник позивача, виконані у Об`єднаних Арабських Еміратах лікарем, який володіє російською мовою, однак при цьому складені російською та іншою іноземною мовами, і перекраду на мову судочинства України стороною позивача не зроблено.

Суд не приймає як докази відомості перекладу на українську мову, які містяться на а.с.27 та 30, оскільки до перекладів не надано відповідного сертифікату або свідоцтва перекладача, на перекладах лише мають місце штамп «Бюро перекладів Одеса «Логос» та печатка «ФОП ОСОБА_3 ».

Враховуючи, стороною позивача не надано належних, допустимих та належних доказів обставини проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, то у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському Апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.