Справа № 691/92/19
Провадження № 2/691/57/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі:

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 27.01.2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким усе своє майно, на випадок своєї смерті, заповів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та йому ОСОБА_1 в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на його майно. ОСОБА_3 був суб`єктом права приватної власності на земельну ділянку, розміром 2,24 га, кадастровий № :001:0288, яка знаходиться на території Воронівської сільської ради Городищенського району, Черкаської області, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії 111-ЧР № 050950. Він та ОСОБА_2 , як спадкоємці за заповітом, у визначений законом строк, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Потенційний спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовився від своєї частки у спадковій масі на користь ОСОБА_2 06.04.2007 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини спадкової зазначеної вище земельної ділянки. Він на 1/3 частину земельної ділянки також, 05.02.2010 року, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Тобто, кожен з них, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом із зазначеною часткою у праві власності на земельну ділянку спадкодавця, в силу п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України, став суб`єктом права спільної часткової власності на спадкову земельну ділянку. ОСОБА_2 звернулася до землевпорядної організації та 01.08.2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2007 року, отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 143800 з незрозумілих причин на 1,4955 га, кадастровий номер :001:0288, що є грубим порушенням діючого на той час законодавства, та порушує його право, як суб`єкта права спільної часткової власності на державну реєстрацію речового права на зазначену вище спадкову земельну ділянку. Враховуючи викладене, просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 143800 на 1,4955 га, кадастровий номер :001:0288, виданого 01.09.2007 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2007 року.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що останнє не є належним відповідачем у даній справі.

Третя особа ОСОБА_2 подала до суду пояснення, в якому зазначила, що дійсно отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини земельної ділянки, площею 2,24 га. На підставі вказаного свідоцтва, вона звернулася до землевпорядної організації, після чого отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 143800 на 1,4955 га, кадастровий номер :001:0288, виданий Городищенським районним відділом земельних ресурсів 01.08.2007 року. Тільки в кінці 2018 року вона дізналася, що в земельному відділі не правильно внесено розмір земельної ділянки. Вважає, що оскільки її вини у цьому немає, відповідати повинне ГУ Держгеокадастру.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином. Листа про розгляд справи у його відсутність, до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явилася. Причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши відзив на позовну заяву та пояснення третьої особи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , яка знаходиться у матеріалах справи.

ОСОБА_3 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР № 050950, був власником земельної ділянки, площею 2,24 га, кадастровий № :001:0288, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Воронівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області.

27.01.2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (копія заповіту знаходиться у матеріалах справи).

Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину прийняли. Спадкоємець ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_2 .

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.04.2007 року, яка знаходиться у матеріалах справи, ОСОБА_2 , з урахуванням 1/3 частини спадкового майна, від якого відмовився ОСОБА_4 , - є спадкоємцем 2/3 частини спадкового майна ОСОБА_3 , а саме земельної ділянки, площею 2,24 га, що знаходиться на території Воронівської сільської ради і була передана померлому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР № 050950.

Також, згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 05.02.2010 року, яка знаходиться у матеріалах справи, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкове майно складається з 1/3 частини земельної ділянки, розміром 2,24 га, що знаходиться на території Воронівської сільської ради і була передана померлому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта направо приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР № 050950.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно ч. 4 ст. 86 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право спільної власності на землю посвідчувалося виключно державним актом на право власності на землю.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року), зазначалося, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті (тобто, окрім випадків, коли перехід права власності на земельну ділянку відбувається на підставі цивільно-правових угод, без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки).

Крім того, абз. 5 ч. 6 ст. 126 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року), було встановлено, що у разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку, орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки.

Пунктом 2.10. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 року за № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04.06.1999 року за № 354/3647, також було визначено, що до державного акта на право власності на земельну ділянку, який видається співвласникам, обов`язково додається затверджений список співвласників цієї земельної ділянки.

ОСОБА_2 , після отримання вказаного свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини земельної ділянки, звернулася до Городищенського відділу земельних ресурсів для належного оформлення належної їй частини успадкованої земельної ділянки.

01.08.2007 року, ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2007 року № 1124, було видано Державний акт Серії ЯЕ № 143800, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 1,4955 га, яка розташована у с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки :001:0288.

Позивач ОСОБА_1 , з метою реалізації своїх спадкових прав, на підставі отриманого 05.02.2010 року свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину успадкованої земельної ділянки, звернувся до державного реєстратора, проте 23.10.2018 року йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що, згідно листа відділу у Городищенському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, у відділі обліковується державний акт, виданий на ім`я ОСОБА_2 , з кадастровим номером земельної ділянки :001:0288, площею 1,4955 га. Станом на 19.10.2018 року у відділу обліковується нерозподілена земельна ділянка з кадастровим номером :001:0288, площею 2,24 га, та власником ОСОБА_2 право власності зареєстровано в ДРРПнНМ за № 23112318.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 135728012, сформованої 28.08.2018 року, земельна ділянка, кадастровий № :001:0288, площею 2,24 га, належить ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЕ 143800, виданого 01.08.2007 року Городищенським районним відділом земельних ресурсів Черкаської області.

Таким чином, з вище викладеного вбачається, що ОСОБА_2 , хоча згідно Державного акту Серії ЯЕ № 143800 і належить право власності на земельну ділянку площею 1,4955 га (2/3 частини спадкового майна), чого остання і не заперечує, проте у вказаному державному акті зазначено кадастровий номер земельної ділянки :001:0288), який був також вказаний у Державному акті на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР № 050950, котрий належав померлому ОСОБА_3 , який був власником земельної ділянки з вказаним кадастровим номером площею 2,24 га.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що при оформленні 2/3 частини спадкової земельної ділянки та видачі ОСОБА_2 . Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЯЕ № 143800, саме посадовою особою Городищенського районного відділу земельних ресурсів Черкаської області, було допущено помилку, а саме: за відсутності заяви ОСОБА_2 про виготовлення відповідної документації та виділення її частини земельної ділянки в натурі, що встановлено в судовому засіданні, посадова особа мала б у Державний акт, належний спадкодавцю ОСОБА_3 , внести відомості про спадкоємця ОСОБА_2 та розмір її частки, а не в математичний спосіб вирахувати розмір спадкової земельної ділянки ОСОБА_2 в гектарах і видати новий Державний акт із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, що належала спадкодавцю, що, в свою чергу стало перепоною для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 та порушенням його прав, як спадкоємця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належним чином доказами, а тому підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України; ч. 1 ст. 182 ЦК; ч. 4 ст. 86, ч. 1,6 ст. 126 ЗК України,

УХВАЛИВ:

позов задоволити. Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, Серії ЯЕ №143800 на 1,4955 га, кадастровий номер :02:001:0288, виданий 01.08.2007 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2007 року №1124.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 03.02.2020 року.

Суддя В. О. Черненко