ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Чернівці

справа № 727/3027/13

провадження 22-ц/822/137/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2019 року в цивільній справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, в якої перебуває майно боржника

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2019 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області звернувся в суд з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, в якої перебуває майно боржника.

Посилався на те, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №55767238 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та УПФУ в м.Чернівці заборгованості, до складу якого входить виконавче провадження за №52531301 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. за №2367 від 11.06.2009 року про звернення стягнення на транспортний засіб легковий джип марки NISSAN, модель PATHFINDER SE, випуску 2007 року, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_1 .

Посилався на те, що також до складу зведеного виконавчого провадження входить примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10.03.2015 року про стягнення солідарно (одним з боржників є ОСОБА_1 ) на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 386550,55 грн.

Зазначав, що боржник ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення судів, на виконання яких було видано виконавчі листи та виконавчий напис. ОСОБА_1 неодноразово ознайомлювався зі зведеним виконавчим провадженням, але не здійснив добровільне погашення заборгованості. 21.09.2018 року боржнику повторно направлено постанови про відкриття виконавчого провадження.

В процесі вчинення виконавчих дій 22.04.2016 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна - транспортного засобу марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 та є об`єктом застави Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Державним виконавцем, вказаний вище транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_1 .

В подальшому описане та арештоване майно було передано на електронні торги Державного підприємства «СЕТАМ», однак, відповідно до протоколів №253896 від 04.05.2017 року, №259608 від 30.05.2017 року, №277757 від 08.08.2017 року про проведення електронних торгів, торги не відбулися у зв`язку із відмовою від сплати належної грошової суми.

На пропозицію державного виконавця щодо залишення вищевказаного транспортного засобу за ціною 219050,00 грн. стягувачем - AT «Ощадбанк» подано згоду на отримання майна в рахунок заборгованості за зведеним виконавчим провадженням.

13.03.2018 року постановою державного виконавця про розшук майна боржника, транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ , кузов № НОМЕР_1 оголошено у розшук.

Боржник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що неодноразово зазначалось самим боржником під час вчинення виконавчих дій. Власником нерухомого майна, на території якого перебуває майно боржника є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.08.2012 року та інформаційною довідкою.

Державним виконавцем з представниками стягувача неодноразово здійснювалися виїзди за вказаною адресою фактичного проживання боржника та мало місце засвідчення факту ненадання транспортного засобу боржником, про що складалися відповідні акти державним виконавцем, а саме 19.10.2017 року, 02.11.2017 року, 20.02.2018 року, 13.03.2018 року, 06.04.2018 року та 27.06.2019 року.

Під час виїзду за адресою проживання боржника 03.10.2018р. ОСОБА_1 очікував державного виконавця та інших осіб на вулиці Сторожинецькій, біля воріт, не впускаючи на подвір`я для передання транспортного засобу та було викликано представників поліції, у присутності яких боржник підтвердив, що спірний транспортний засіб зберігається за адресою: АДРЕСА_1 та пред`явив його представникам поліції, при цьому боржник категорично відмовився передати автомобіль державному виконавцю.

Власник нерухомого майна, де зберігається автомобіль боржника, ОСОБА_2 не з`явився на зазначений час, хоча був належним чином повідомлений. По зазначених фактах державним виконавцем було складено відповідний акт від 03.10.2018 року, за участю понятих.

Вказував, що 16.05.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Вказана постанова із вимогою про пред`явлення описаного майна 29.05.2019р. направлена боржнику ОСОБА_1 за адресою реєстрації місця проживання та адресою фактичного проживання та була отримана адресатом. Станом на 19.08.2019р. дана постанова про передачу майна в рахунок погашення боргу від 16.05.2019 р. є чинною.

Боржником не було пред`явлено вищенаведений спірний транспортний засіб та не було надано жодного пояснення з цього приводу, у зв`язку з чим державним виконавцем складено акт від 29.05.2019р.

На адресу боржника повторно було направлено вимогу 11.06.2019 р. щодо передачі стягувачу вищевказаного автомобіля та надання доступу до домоволодіння, де знаходиться вищенаведене рухоме майно, яка повторно боржником ігнорувалась, і жодних пояснень, заяв з приводу неможливості передачі арештованого майна на адресу відділу примусового виконання не надходило.

Вимоги державного виконавця 11.06.2019 р. були направлені і власнику нерухомого майна ОСОБА_2 , які він отримав 24.06.2019р. та 22.07.2019 р. При виїзді за фактичним місцем проживання боржника ОСОБА_1 боржник очікував державного виконавця та інших осіб на вулиці Сторожинецькій біля воріт, не впускаючи на подвір`я та категорично відмовився передати автомобіль державному виконавцю. Власник нерухомого майна, де зберігається майно ОСОБА_2 не з`явився на зазначений час, хоча був належним чином повідомлений. Державним виконавцем складено акт від 27.06.2019 р.

Житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який є боржником за іншим виконавчим провадженням, що перебуває на виконанні у відділі ДВС.

Вказував, що з метою забезпечення повного та фактичного виконання постанови про передачу майна в рахунок погашення боргу необхідно вилучити транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 та передати стягувачу в рахунок погашення заборгованості.

Просив суд ухвалити рішення про надання дозволу державним виконавцям відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, представникам стягувача ВАТ «Ощадбанк» філія - Чернівецьке обласне управління, працівникам правоохоронних органів та іншим залученим до проведення виконавчих дій особам на примусове проникнення на територію будинковолодіння ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуває транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить боржнику для подальшого його вилучення та передачі представнику стягувача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2019 року в задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, в якої перебуває майно боржника відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2019 року скасувати та винести постанову про надання дозволу державним виконавцям відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, представникам стягувача ВАТ «Ощадбанк» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління, працівникам правоохоронних органів та інших залученим до проведення виконавчих дій особам, примусово проникнути (ввійти) на територію будинковолодіння фізичної особи ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 , на території якого перебуває транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи. Посилається на те, що суд безпідставно зазначив, що нібито не можливо підтвердити отримання боржником постанови від 16.05.2019 р. вимоги про пред`явлення транспортного засобу, так як дані ПАТ «Укрпошти» не підтверджують даний факт. Самим боржником самостійно підтверджено отримання постанови 04.06.2019р. отже і вимогу про пред`явлення транспортного засобу від 16.05.2019 р.

Невідповідність висновків суду обставинам справи також підтверджується твердження суду, що вимогу направлено на адресу боржника 11.06.2019р. за результатом якої складено акт від 27.06.2019р. а з постановою про передачу майна в рахунок погашення боргу боржник ознайомився 14.06.2019р. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки боржник отримав постанову 04.06.2019р, а повторно вимогу щодо надання транспортного засобу було направлено боржнику та власнику домоволодіння 11.06.2019р. які були отриманні 24.06.2019 р. та 22.07.2019 р.

Не відповідають висновки суду першої інстанції обставинам справи, а саме те, що державним виконавцем не наведено даних на підтвердження перебування зазначеного транспортного засобу боржника за адресою АДРЕСА_1 .

Апелянт посилається на те, що боржник перешкоджає державному виконавцю у примусовому виконанні рішення та не допускає вчинення відповідних виконавчих дій, про що державними виконавцями було складено відповідні акти.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №55767238 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та УПФУ в м.Чернівці заборгованостей, до складу якого також входить виконавче провадження №52531301 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. за №2367 від 11.06.2009 року про звернення стягнення на транспортний засіб легковий джип марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1

Постановою старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Ткача В.І. від 4 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження №52531301 з виконання зазначеного виконавчого напису №2367.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Манжосова М.П. від 04 січня 2018 року прийняте виконавче провадження №52531301 з примусового виконання виконавчого напису №2367.

Постановою державного виконавця від 20 вересня 2018 року у виконавчому провадженні №52531301 приєднано виконавче провадження №52531301 з примусового виконання виконавчого напису №2367.

В процесі виконання зведеного виконавчого провадження 09.02.2018 року за № 867/04-18 начальником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено вимогу державного виконавця щодо пред`явлення транспортного засобу для подальшої передачі стягувачу за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 21.02.2018 року «Марченко» вручено поштову кореспонденцію.

20 лютого 2018 року складено акт державного виконавця Манжосова М.П., про відсутність боржника та транспортного засобу в призначений для передачі транспортного засобу марки NISSAN модель РATHFINDERSE з номерним знаком НОМЕР_3 час представнику стягувача в рахунок погашення боргу за адресою АДРЕСА_1 .

13 березня 2018 року складено акт державного виконавця Манжосова М.П. про те, що на вимогу державного виконавця від 02.03.2018 року боржник транспортний засіб з метою подальшої передачі стягувачу в рахунок погашення заборгованості не надав, повідомлень та заяв до органу ДВС від нього не надходило.

13 березня 2018 року державним виконавцем Манжосовим М.П. винесено вимогу щодо пред`явлення транспортного засобу для подальшої передачі стягувачу за адресою АДРЕСА_1 за постановою про передачу майна стягувачу від 15.09.2017 року.

Відповідно до акту державного виконавця Манжосова М.П. від 06 квітня 2018 року вбачається, що на вимогу державного виконавця від 13.03.2018 року боржник транспортний засіб з метою подальшої передачі стягувачу в рахунок погашення заборгованості не надав, повідомлень та заяв до органу ДВС від нього не надходило.

13.03.2018 року головним державним виконавцем Манжосовим М.П. винесено постанову про розшук майна боржника та оголошено в розшук транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1

21.09.2018 року на адресу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області надіслано копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, що входять до складу зведеного виконавчого провадження. До матеріалів подання додано опис вкладення у поштове відправлення. Проте, як вбачається з доданого до матеріалів справи конверту та довідки на ньому, поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

21.09.2018 року державним виконавцем Манжосовим М.П. винесено вимогу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 щодо пред`явлення транспортного засобу для подальшої передачі стягувачу за адресою АДРЕСА_1 . Доказів отримання вимоги державного виконавця від 21.09.2018 року не додано.

Відповідно до акту державного виконавця від 03 жовтня 2018 року встановлено, що з виїздом за адресою знаходження транспортного засобу, у доступі до майна відмовлено, передачу майна ОСОБА_1 не здійснено, а ОСОБА_2 у призначений для здійснення виконавчих дій час не з`явився. На місце вчинення виконавчих дій прибули працівники Національної поліції.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 114516667 від 19.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Іпотекодержателем вказаного нерухомого майна є ВАТ «Ощадбанк» Філія Чернівецьке обласне управління.

Відповідно до інформації КЖРЕП № 5 від 07.11.2018 року № 194 повідомлено, що надати акт про фактично проживаючих в будинку АДРЕСА_1 не має можливості по причині відсутності мешканців за вказаною адресою, на запрошення до ЖРЕП № 5 не з`являються.

Відповідно до постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.05.2019 року, винесеної головним державним виконавцем Манжосовим М.П. у ЗВП № 55767238 стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії обласного управління АТ «Ощадбанк» передано в рахунок погашення заборгованості легковий джип марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , за ціною третіх електронних торгів 219050 грн.

Згідно листа начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 17.05.2019 року ОСОБА_1 направлено постанову про передачу майна стягувачу від 16.05.2019 року та одночасно надіслано вимогу про пред`явлення описаного транспортного засобу з документами для передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Актом державного виконавця від 29 травня 2019 року встановлено, що боржником транспортний засіб не надано та жодних повідомлень на адресу органу ДВС від боржника не надходило.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 07.06.2019 року, 04.06.2019 року засобами поштового зв`язку він отримав постанову від 16.05.2019 року та лист органу ДВС.

11.06.2019р. державним виконавцем Манжосовим М.П. винесено вимогу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 щодо надання доступу до території будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , де знаходиться транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно акту державного виконавця від 27 червня 2019 року вбачається, що виходом за адресою проживання боржника з метою передачі транспортного засобу стягувачу в рахунок погашення заборгованості встановлено обмеження доступу до транспортного засобу боржником, майно стягувачу не передано боржником з тих мотивів, що постанова державного виконавця про передачу майна стягувачу оскаржена в судовому порядку та не набрала законної сили.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, в якої перебуває майно боржника, суд першої інстанції керувався положеннями ст.439 ЦПК України, ст.1, ч.1, 2, п.13 ч.3 ст.18, ч.1, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.311 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав для надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника.

Згідно із частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до ч.1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 13 ч.3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження вертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб. Згідно із ч.1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що станом на даний час на території будинковолодіння до якої потрібно здійснити примусове проникнення, може знаходитися майно боржника. Таке твердження суду є помилковим.

Доводи апелянта, що боржник ОСОБА_1 достеменно обізнаний про існування даного зведеного виконавчого провадження, що підтверджується даними ПАТ «Укрпошта» про отримання ним кореспонденції, повідомлення про отримання листів є обгрунтованими,

Згідно частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно листа начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 17.05.2019 року ОСОБА_1 направлено постанову про передачу майна стягувачу від 16.05.2019 року та одночасно надіслано вимогу про пред`явлення описаного транспортного засобу з документами для передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Згідно заяви ОСОБА_1 від 07.06.2019 року, що міститься в матеріалах справи, ним 04.06.2019 року засобами поштового зв`язку отримано постанову від 16.05.2019 року та лист органу ДВС. Згідно акту державного виконавця від 27 червня 2019 року вбачається, що виходом за адресою проживання боржника з метою передачі транспортного засобу стягувачу в рахунок погашення заборгованості встановлено обмеження доступу до транспортного засобу боржником ОСОБА_1 , майно стягувачу не передано боржником з тих мотивів, що постанова державного виконавця про передачу майна стягувачу оскаржена в судовому порядку та не набрала законної сили.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив, що державним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що станом на даний час на території будинковолодіння, до якого потрібно здійснити примусове проникнення, може знаходитися майно боржника.

Встановлено, що автомобіль легковий джип марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., ДНЗ СЕ0044КМ, кузов № НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 знаходиться на території будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 . Зазначене підтвердив при розгляді апеляційної скарги сам боржник ОСОБА_1 а також це підтверджено актом державного виконавця від 27 червня 2019 року.

Посилання суду першої інстанції, що державним виконавцем не надано доказів які підтверджують перешкоджання власника нерухомого майна ОСОБА_2 вільному доступу на територію будинковолодіння державному виконавцю є обгрунтованими.

Крім того, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 власник будинковолодіння, на територію якого виконавець просив надати дозвіл на примусове проникнення, обізнаний про виконавчі дії, матеріали справи не містять.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно із п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належного повідомлення ОСОБА_2 - власника нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , де знаходиться транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_1 , про здійснення виконавчих дій, а також враховуючи, що не надано доказів які підтверджують перешкоджання власника нерухомого майна ОСОБА_2 вільному доступу на територію його будинковолодіння державному виконавцю, підстав для задоволення подання не вбачається.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає. Дата складання повного тексту постанови 14 лютого 2020 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді А.І. Владичан

І.М. Литвинюк