Справа № 713/1373/20
Провадження №2/713/365/20
РІШЕННЯ
іменем України

27.08.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У позові вказувала, що 23.10.2005 року виконкомом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 , актовий запис №55. Її дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

У шлюбі народилося двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Посилалася на те, що останнім часом відносини з відповідачем погіршилися. У них абсолютно різні характери та погляди на життя, змінити щось уже неможливо. Між ними часто виникають сварки та скандали. Через вказані обставини з відповідачем не проживає більше шести місяців, не підтримує сімейно-шлюбних відносин та не веде спільного господарства.

Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна тому, що це суперечить її інтересам. Сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер.

Зазначає, що відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок щодо дітей. Не надає належної матеріальної допомоги дітям, не займається їх вихованням, зовсім не цікавиться їх життям, не піклується про здоров`я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток. Не забезпечує здобуття дітьми освіти (школа), не готує дітей до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей.

Стверджує, що відповідач працює не офіційно в м. Чернівці, але має постійний та регулярний дохід, його заробіток становить близько 15000,00-20000,00 грн. Стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати їх спільних дітей. На утриманні інших осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, в нього немає.

Попередній розрахунок суми судових витрат: судовий збір - 841,00 грн; витрати на правничу допомогу - 3000,00 грн.

Просила: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , що зареєстрований 23.10.2005 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №55; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ; стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій формі в розмірі 2000,00 грн щомісяця на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі даного позову і до досягнені дітьми повноліття; стягнути з відповідача всі судові витрати.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Згідна на стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1200,00 грн. на кожну дитину.

До початку судового засідання представник позивачки адвокат Ткач В.В. надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає повністю, а позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей визнає частково згідний сплачувати аліменти у розмірі по 1200,00 грн. на кожну дитину.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 23.10.2005 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №55, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 23.10.2005 року, виданим вказаним виконавчим комітетом. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 прийняла прізвище ОСОБА_7 .

У шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія НОМЕР_2 від 15.02.2008 року та серія НОМЕР_3 від 20.07.2011 року, виданих виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз`яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З безпосередньо досліджених та наданих позивачкою доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають більше шести місяців, спільного господарства не ведуть.

Позивачка довела, а відповідач визнав, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить їх інтересам, їх сім`я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивачки судових витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_1 бажає відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Також з наданих позивачкою на підтвердження позовних вимог доказів судом установлено, що неповнолітні діти сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка №1088 від 22.07.2020 року та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання №644 від 21.07.2020 року, видані виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Відповідач належної допомоги на утримання дітей не надає, доказів протилежного суду не надано.

На спростування позовної вимоги про стягнення аліментів відповідачем надано суду такі докази:

копію посвідчення серія НОМЕР_4 , виданого 10.08.2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , з якого встановлено, що відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій;

копію трудової книжки серія НОМЕР_6 від 16.08.2001 року, з якої встановлено, що з 26.06.2020 року відповідач працює на посаді охоронника в ТзОВ «Роднічок-Буд»;

довідку про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим соціальним страхуванням №1, видану 11.08.2020 року ТзОВ «Роднічок-Буд», з якої встановлено, що заробітна плата відповідача за період з червня по липень 2020 року склала 6160,00 грн., у тому числі: за червень 680,00 грн; за липень 5480,00 грн.;

довідку про склад сім`ї №23563, видану 17.08.2020 року Берегометською селищною радою, з якої встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , і у склад його сім`ї входить мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

акт обстеження матеріально-побутових умов проживання №1237 від 17.08.2020 року, затверджений головою Берегометської селищної ради, з якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає у власному будинку в АДРЕСА_1 . Будинок складається з трьох кімнат, коридору. Будинок опалюється природнім газом. До будинку належать господарські будівлі: сараї, літня кухня. Будівлі потребують ремонту. ОСОБА_2 працює у ТОВ «Роднічок». Учасник АТО. Умови проживання задовільні. Біля будинку є земельна ділянка, яку обробляє заявник.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що неповнолітні діти сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на їх утримання у належному розмірі не надає.

Відповідач визнав, що він здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має. Довів належними та допустимими доказами, що працює офіційно у ТОВ «Роднічок-Буд» де отримує заробітну плату.

Позивачка не надала належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач працює неофіційно і його місячний заробіток становить 15000,00-20000,00 грн.

Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що витрати на правничу допомогу у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 та 2 ст.134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно чч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст.137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин суду надані:

договір про надання правничої допомоги №71 від 27.07.2020 року, укладений між адвокатом Ткач В.В. та Чорногуз М.Г.;

ордер серія СЕ №1009564 від 27.07.2020 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 .

Також у позові зазначено, що витрати на правничу допомогу становлять 3000,00 грн.

У порушення положень ст.ст.12, 81, 137 ЦПК України позивачкою ОСОБА_1 та її представником адвокатом Ткач В.В. не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачкою (розрахунок витрат на правову допомогу, акт наданих правових послуг (виконаних робіт) та квитанцію до прибуткового касового ордеру).

Також розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний із складністю справи, яка є малозначною, та виконаною адвокатом роботою справа не є складною, адвокат не приймала участі у судових засіданнях.

За встановлених обставин підстав для задоволення заяви позивачки ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає.

На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 133, 134, 137, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 23.10.2005 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №55 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. (тисячу двісті гривень) щомісяця на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2020 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя І. В. Пилип`юк