ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №577/4402/19

Номер провадження 22-ц/816/1007/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони :

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року, в складі судді Кравченка В.О., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складений 20 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Молібог Ю.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недостовірною і спростування інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що він був народним депутатом України попереднього скликання та 21 червня 2019 року на підставі рішення ЦВК України був зареєстрований кандидатом у народні депутати України по одномандатному виборчому округу №160.

Відповідачі в мережі Інтернет поширили серед невизначеного кола осіб відносно нього недостовірну інформацію, яка є фактичними твердженнями, є негативною, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. У зв`язку з поширенням відповідачами відносно нього недостовірної, негативної інформації він постійно перебуває у стані нервового напруження та стресу, що призвело до зниження працездатності, порушення функції сну та емоційного дискомфорту. Вважає, що неправомірними діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, розмір якої він визначив в сумі 50000 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив:

1) визнати, що інформація, поширена ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 06:28 год. в мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі Facebook із постом та відео наступного змісту: «Сьогодні вночі скоєно замах на вбивство ОСОБА_4 ! ОСОБА_5 всім стало відомо, що ОСОБА_6 балотується в народні депутати України по 160 округу. І покищонардеп ОСОБА_7 злякався та «замовив» свого опонента, міського голову ОСОБА_8 . Наразі ОСОБА_4 знаходиться в реанімації» в частині «… І покищонардеп Ігор МОЛОТОК злякався та «замовив» свого опонента, міського голову ОСОБА_8 » та відеозапис із постом від 27.06.2019 року зі змістом: «Сьогодні о першій ночі сталась жахлива жахливий інцидент. Прошу максимального розголосу, поширюйте це відео щоби всі знали, які методи використовуються опоненти ОСОБА_9 . Сьогодні о першій ночі його тут побили на задньому плані ви можете все побачити. Будь-ласка, хто що бачив. Є підозрювані, я підозрюю тільки одного ОСОБА_10 , звичайно що це є підозрювані з його оточення і я більше ніж впевнена, що це є ОСОБА_10 . Цей покидьок, якими методами ти користуєшся, ти взагалі при своєму розумі, що ти коїш?! В тебе взагалі є розум?! Вчора ввечері всім стало відомо, що ОСОБА_4 висувається як самовисуванець по 160 округу, балотується в народні депутати України і Молоток нічого кращого не знайшов як вчинити замах на вбивство. Я вас прошу, будь-ласка, поширюйте, не можна допустити цього покидька, цього негідника, це просто тварина Молоток. Тобі гнити в тюрмі. Є Бог на світі і він покарає» в частині «Є підозрювані, я підозрюю тільки одного ОСОБА_10 , звичайно що це є підозрювані з його оточення і я більше ніж впевнена, що це є ОСОБА_10 . … ОСОБА_10 нічого кращого не знайшов як вчинити замах на вбивство» - є недостовірною та такою,що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ;

2) визнати, що інформація, поширена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі Facebook із постом та відео наступного змісту: «Безпосередньо у замаху на моє вбивство я звинувачую особисто ОСОБА_11 , люди якого і вчинили на мене замах. Фактично готувалося ОСОБА_10 моє вбивство… Поширюйте це відео. Знайте, що ОСОБА_12 злочинець, він в Шостці багато людей вбив, він багато картин спалив, машин спалив, зокрема в Конотопі є такий ОСОБА_13 , в нього також машина згоріла це теж ОСОБА_10 робота. Тобто ОСОБА_10 це Шосткинський гопнік, який вижив з 90-х років, інакше як чинити такі злочини він не бачить розвитку, вкладу розвитку подій і ситуацій. Поширюйте це відео» в частині «Безпосередньо у замаху на моє вбивство я звинувачую особисто ОСОБА_11 , люди якого і вчинили на мене замах. Фактично готувалося ОСОБА_10 моє вбивство» та відеозапис із інформацією від 09.07.2019р. за змістом «Я не належу до числа тих, хто колись скаржиться. Я нормальний здоровий чоловік, який не один раз дивився смерті в очі і рішуче давав їй відсіч! Цей пост викладаю навмисно, аби закрити роти фейсбучним фейкам поки що нардепа ОСОБА_10 , на замовлення якого мене хотіли вбити, а також його проплаченим агітаторам-пліткарям разом з неповноцінними «активістами». Тут деякі знімки мого черепу і висновки медиків, доречі медиків, які підконтрольні ОСОБА_10 (маю на увазі очільника ЦРЛ). Дивіться, читайте і поширюйте інформацію про підлі злочини Молотка! … Р.S. ОСОБА_14 підлий і жалюгідний. Він сам проти мене забоявся виступити і найняв вбивць, що як останні негідники підібралися до мене зі спини і пробили мені голову іржавою арматурою. Хотіли вбити, але промахнулися. Ігорьок, ми все знаємо.» в частині «Р.S. ОСОБА_14 підлий і жалюгідний. Він сам проти мене забоявся виступити і найняв вбивць, що як останні негідники підібралися до мене зі спини і пробили мені голову іржавою арматурою. Хотіли вбити, але промахнулися. Ігорьок, ми все знаємо» - є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ;

3) зобов`язати ОСОБА_2 з наступного дня з дати набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію у спосіб, в який така інформація була поширена, а саме: шляхом розміщення посту та відеозапису із проханням максимального репосту та поширення цього відеозапису в мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі Facebook без зайвих власних коментарів зі змістом: «Поширена інформація від 27.06.2019 року, 09.07.2019 року та у всіх моїх інших відео зверненнях та прямих ефірах в яких я звинувачував ОСОБА_1 в організації та замовленні замаху на моє ОСОБА_2 вбивство, а також звинувачення ОСОБА_15 в тому що він злочинець та в Шостці багато людей вбив, він багато картин спалив, машин спалив є недостовірною інформацією та не відповідає дійсності»;

4) зобов`язати ОСОБА_3 з наступного дня з дати набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію у спосіб, в який така інформація була поширена, а саме: шляхом розміщення посту та відеозапису із проханням максимального репосту та поширення цього відеозапису в мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі Facebook без зайвих власних коментарів зі змістом: «В моєму відео від 27.06.2019 року а також в інших моїх відеозаписах та прямих ефірах, в яких я повідомляла, що про те, що є підозрювані у скоєння замаху на вбивство ОСОБА_2 і що я підозрюю тільки одного ОСОБА_10 і людей з його оточення і що покищонардеп ОСОБА_7 злякався та «замовив» свого опонента, міського голову ОСОБА_16 є недостовірною інформацією та не відповідає дійсності»;

5) стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 50000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено. Вирішено питання відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено, що саме відповідачі створили та поширили у соціальній мережі Facebook сторінки, на яких була поширена оспорювана інформація та відеоматеріали, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними відповідачами у даній справі. Вважає, що враховуючи вимоги ст. ст. 94, 99 КАС, ст. ст. 5,7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», позивачем не надані належні докази у справі. Зазначає, що суд застосував ч. 3 ст. 277 ЦК України щодо обов`язку доведення обставин справи, яку було виключено.

Доводить, що суд дійшов помилкового висновку про те, що поширена інформація є фактичним твердженням. Зазначені позивачем підстави для стягнення моральної шкоди, на думку скаржника, є недостатнім обґрунтуванням, оскільки не було доведено, чим саме йому було заподіяно моральної шкоди, яких саме страждань він зазнав та чим вони були обумовлені, не надано доказів щодо наведених обставин, внаслідок чого вимоги позовної заяви про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Молібог Ю.М. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року без змін, оскільки доводи скарги є безпідставними, а ухвалене судом рішення - законним та обґрунтованим.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Цуканова В.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги ОСОБА_1 та його представника адвоката Молібог Ю.М., ОСОБА_3 , яка апеляційну скаргу підтримала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був народним депутатом України попереднього скликання. За Постановою ЦВК України № 1116 від 21.06.2019 року ОСОБА_1 був зареєстрований кандидатом у народні депутати України по одномандатному виборчому округу № 160 (а.с. 14-16).

По цьому ж округу балотувався у народні депутати України ОСОБА_2 , про що останній постійно наголошував у своїх виступах перед виборцями, по телебаченню та в мережі Інтернет.

27 червня 2019 року ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, проте, обставини цієї події встановлюються правоохоронними органами до теперішнього часу і жодній особі підозра не висунута.

27 червня 2019 року о 06:28 в мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі Фейсбук ОСОБА_3 поширила відео із постом наступного змісту: (цитата) «Сьогодні вночі скоєно замах на вбивство ОСОБА_4 ! ОСОБА_5 всім стало відомо, що ОСОБА_6 балотується в народні депутати України по 160 округу. І покищонардеп ОСОБА_7 злякався та «замовив» свого опонента, міського голову ОСОБА_8 . Наразі ОСОБА_4 знаходиться в реанімації». Зазначений пост та відео подивилась велика кількість осіб та поділилась ним з іншими. Відмітивши у своєму пості інших осіб-користувачів цієї ж соціальної мережі Фейсбук, ОСОБА_3 поширила це відео із недостовірною інформацією, чим нав`язала своє бачення іншим користувачам. Таким чином, недостовірна інформація стала поширюватись мережею, підтвердженням чого є наступний пост особи ОСОБА_17 від 27.07.2019 року о 07:15, ОСОБА_18 27.07.2019 року о 08:05, ОСОБА_19 української блогосфери 27.06.2019 року о 08:57 (прямий репост зі сторінки ОСОБА_20 ), ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:40 та інших осіб (а.с. 17, 19, 20, 21, 22).

Того ж дня, на власній сторінці в соціальній мережі Фейсбук ОСОБА_2 розмістив відеозапис, в якому прокоментував події що з ним стались, повідомивши при цьому, «Безпосередньо у замаху на моє вбивство я звинувачую особисто ОСОБА_11 , люди якого і вчинили на мене замах… Фактично готувалося ОСОБА_10 моє вбивство… Поширюйте це відео. Знайте, що ОСОБА_12 злочинець, він в Шостці багато людей вбив, він багато картин спалив, машин спалив, зокрема в Конотопі є такий ОСОБА_13 , в нього також машина згоріла це теж ОСОБА_10 робота. Тобто ОСОБА_10 це Шосткинський гопнік, який вижив з 90-х років, інакше як чинити такі злочини він не бачить розвитку, вкладу розвитку подій і ситуацій. Поширюйте це відео.» (диск з відеозаписом перебуває в матеріалах справи).

Зазначений відеозапис та пост використано (із посиланням на джерело на власну сторінку в facebook ОСОБА_9 ):

1. редакціями видання ЦЕНЗОР.НЕТ від 28.06.2019 року о 14:35, який переглянуло 25772 користувачів та із розміщеного відео вбачається, що його переглянули 371380 тисяч разів (а.с. 27);

2. телеканалом 1+1 в новинах ТСН від 28.08.2019 року із заголовком «Бывший мэр ОСОБА_8 , которого жестоко избили, обвинил в нападении нардепа» (а.с. 28);

3. редакцією РБК-Україна від 28.06.2019 року о 15:39 із заголовком «Жестокое избиение экс-мэра Конотопа: пострадавший назвал заказчика нападения (видео)» (а.с. 29);

4. на сторінці Інтернет видання ГОРДОН від 28.06.2019 року о 15:50 із заголовком «Экс-мэр Конотопа Семенихин заявил, что его избили люди нардепа Молотка. Тот опровергает свою причастность» (а.с. 30);

5. в новинах Інтернет видання LB.ua від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13:16 із заголовком «Экс-мэр ОСОБА_8 обвинил в организации нападения на него нардепа ОСОБА_10 » (а.с. 31);

6. в Інтернет виданні Znaj.ua від 28.06.2019 року аналогічного вищезазначеного змісту заголовком (а.с. 32);

7. в Інтернет виданні Sumy.today новини твого міста від 27.06.2019 року о 22:28 із заголовком «Кандидат в нардепи ОСОБА_22 , якого намагалися вбити, в прямому ефірі звинуватив ОСОБА_10 (відео) (а.с. 33).

Крім того, 09 липня 2019 року на власній сторінці в соціальній мережі Фейсбук ОСОБА_2 розмістив відеозапис наступного змісту: «В цих партійних виборах я приймаю участь. … Друзі, я думаю ні для кого не є таємницею в Україні і за її межами про те, що на мене було вчинено замах на моє життя. Це було зроблено 27 числа людьми так званого народного депутата України, регіонала, потім БППшника ОСОБА_11 . Товариство, те, з чого, з якого я приводу, я зараз виходжу у ефір, це є та ситуація, яку намагається створити ОСОБА_10 і його наближені в місті Конотоп, а також в місті Шостка де я балотуюсь до Верховної ради України. Зокрема в Конотопі мене минулої п`ятниці відновлено на законній посаді міського голови міста Конотоп, так ось. … Попри те, що вони створили цілу мережу фейків різних фейсбучних, різних ботів з яких вони пишуть різні дрібні повідомлення і ставлять лайки один одному, ну це, якби мовити, дрібнички, вони пішли далі. Вони почали займатись банальною фізичною ліквідацією своїх опонентів, зокрема, вони намагалися мене вбити 27 числа. Після цього, доклали зусиль для того, щоб померла та людина, яка була, скажімо так, в курсі справ, всіх подій, які відбувалися рік тому часу в Конотопі, коли ОСОБА_10 привіз тітушок до Конотопської міської ради для того, щоб вчинити в принципі те саме, що і вчинив 27го числа зі мною, але тоді не тільки зі мною. Ось ця людина якої вже немає на світі, хлопцю було 29 років, він сум`янин, і він помер за таким дивним збігом обставин, він помер тому, що як раз поліція почала розслідувати справу по замаху на моє життя. Почали піднімати старих тітушок, старі зв`язки ОСОБА_10 , раптом той, хто координував тітушок, він просто взяв і помер від інсульту. …. Товариства, не допустимо ОСОБА_23 до влади. Не можна. Вони нас знищують, вони нас вбивають. Кожен, хто може і хоче, і говорить слово, він просто знаходиться під великою загрозою бути знищеним, я ось, приклад перед вами. … Що ж ти, ОСОБА_12 , береш тітушок і наймаєш і арматурою отак в голову гатиш. А?! Безсовісний ти! Я не знаю, що тобі за це ще сказати.». Дане відео переглянули 76594 рази (відеозапис знаходиться в матеріалах справи).

Крім того, 09 липня 2019 року, ОСОБА_2 розмістив пост наступного змісту: «Я не належу до числа тих, хто колись скаржиться. Я нормальний здоровий чоловік, який не один раз дивився смерті в очі і рішуче давав їй відсіч! Цей пост викладаю навмисно, аби закрити роти фейсбучним фейкам поки що нардепа ОСОБА_10 , на замовлення якого мене хотіли вбити, а також його проплаченим агітаторам-пліткарям разом з неповноцінними «активістами». Тут деякі знімки мого черепу і висновки медиків, доречі медиків, які підконтрольні Молотку (маю на увазі очільника ЦРЛ). Дивіться, читайте і поширюйте інформацію про підлі злочини Молотка! … Р.S. ОСОБА_14 підлий і жалюгідний. Він сам проти мене забоявся виступити і найняв вбивць, що як останні негідники підібралися до мене зі спини і пробили мені голову іржавою арматурою. Хотіли вбити, але промахнулися. Ігорьок, ми все знаємо.» (а.с. 25).

27 червня 2019 року на власній сторінці в соціальній мережі Фейсбук ОСОБА_3 розмістила та поширила відео наступного змісту: «Сьогодні о першій ночі сталась жахлива жахливий інцидент. Прошу максимального розголосу, поширюйте це відео щоби всі знали, які методи використовуються опоненти ОСОБА_9 . Сьогодні о першій ночі його тут побили на задньому плані ви можете все побачити. Будь-ласка, хто що бачив. Є підозрювані, я підозрюю тільки одного ОСОБА_10 , звичайно що це є підозрювані з його оточення і я більше ніж впевнена, що це є ОСОБА_10 . Цей покидьок, якими методами ти користуєшся, ти взагалі при своєму розумі, що ти коїш?! В тебе взагалі є розум?! Вчора ввечері всім стало відомо, що ОСОБА_4 висувається як самовисуванець по 160 округу, балотується в народні депутати України і Молоток нічого кращого не знайшов як вчинити замах на вбивство. Я вас прошу, будь-ласка, поширюйте, не можна допустити цього покидька, цього негідника, це просто тварина Молоток. Тобі гнити в тюрмі. Є Бог на світі і він покарає.». (відеозапис перебуває у матеріалах справи).

Вказане відео використано телеканалом «5» (п`ятий канал) у новинах 27.06.2019 року, а також у передачі «Вікна-новини» за 27.06.2019 року із посиланням на ОСОБА_24 депутата Сумської обласної ради ІНФОРМАЦІЯ_2 / ОСОБА_25 в частині підозри по вчиненню замаху на вбивство з боку ОСОБА_10 . Також, із посиланням на пост та відео ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:27 розміщено редакцією Інтернет видання «Україна молода» статтю із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а.с. 34).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що поширена відповідачами інформація є недостовірною, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Поширена відповідачами інформація є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, тому є підстави для її спростування. Враховуючи моральні страждання позивача, суд визначив до стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 50000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до положень ст. ст. 270, 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статті 3, 28 Конституції України визначають честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та, що кожен має право на повагу до його гідності.

Частиною 1 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Для застосування обраного позивачем способу захисту (відновлення) прав необхідно, щоб інформація була поширеною (доведеною до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб), стосувалася позивача, була недостовірною (такою, що не відповідає дійсності), порушувала особисті немайнові права позивача.

Поширенням інформації є: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними відповідачами, які не мають нести відповідальність за поширення інформації стосовно позивача в соціальній мережі Facebook, є необґрунтованими.

Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що власник веб-сторінки - особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту, розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею;

електронна (цифрова) інформація - це аудіовізуальні твори, музичні твори (з текстом або без тексту), комп`ютерні програми, фонограми, відеограми, програми (передачі) організацій мовлення, що знаходяться в електронній (цифровій) формі, придатній для зчитування і відтворення комп`ютером, які можуть існувати і (або) зберігатися у вигляді одного або декількох файлів (частин файлів), записів у базі даних на зберігаючих пристроях комп`ютерів, серверів тощо у мережі Інтернет, а також програми (передачі) організацій мовлення, що ретранслюються з використанням мережі Інтернет;

веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо;

власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу;

власник веб-сторінки - це особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту, розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею;

доменне ім`я - це ім`я, що використовується для адресації комп`ютерів і ресурсів в Інтернеті.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не надав заперечень проти позову, не заявив клопотання про залучення до участі у справі належного, на його погляд, відповідача, не спростував дані, що підтверджуються наданими позивачем доказами про те, що саме відповідачі на власній сторінці Facebook поширили та розмістили недостовірну інформацію, яка є фактичними твердженнями, є негативною, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Відповідачі не надали належних і допустимих доказів того, що від їх імені в мережі Інтернет поширювалась оскаржувана інформація без належної правової підстави іншою особою, при цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують факту створення відеоматеріалів.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під час вирішення питання про визнання поширеної інформації недостовірною, повинен визначатися характер такої інформації та з`ясовуватися, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 30, ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Згідно зі ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права.

У статті 10 Конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується.

Разом з цим, у таких справах як «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), в яких йшлось про публічну критику політиків, ЄСПЛ дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів.

Журналістська свобода та громадська діяльність також включають можливість перебільшень або навіть провокацій. Повідомлення новин, засноване на інтерв`ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль «сторожового пса суспільства» (рішення ЄСПЛ у справі «The Observer and The Guardian v. the United Kingdom» від 26 листопада 1991 року).

ЄСПЛ вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики.

Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не лише «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення ЄСПЛ у справі «Карпюк та інші проти України» від 06 жовтня 2015 року, заяви № 30582/04, 32152/04).

Судом першої інстанцій правильно встановлено факт порушення прав позивача поширенням щодо нього інформації, з приводу якої заявлений позов, з урахуванням сутності такої інформації, яка містить не лише допустимі оціночні судження, але й негативну недостовірну інформацію, яку не може бути віднесено до оціночної і такої, яка стосується допустимої критики та оцінки роботи політичного діяча, а стосується тверджень про факти, зокрема, звинувачення приватної особи ОСОБА_1 у замаху на вбивство ОСОБА_2 , достовірність яких не ґрунтується на доказах.

За встановлених обставин, позивач, як приватна особа, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, отже не вважається порушенням ст. 10 Конвенції з прав людини задоволення судом його позову про визнання недостовірною і спростування поширеної проти нього інформації.

Твердження ОСОБА_2 про оціночний характер поширеної щодо позивача інформації спростовується змістом такої інформації, що має твердження про факти, які є недостовірними, а сама інформація є негативною, що порушує немайнові права позивача.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо доведення недостовірності поширеної відповідачами відносно нього інформації. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про протилежне є безпідставними.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано поклав обов`язок із спростування недостовірної інформації на відповідачів у справі.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що поширенням недостовірної інформації відносно ОСОБА_1 , останньому завдана моральна шкода, яка принизила його гідність, честь та ділову репутацію.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на характер правопорушення, глибини душевних страждань позивача, розмір відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції визначений правильно.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст. 375, ст. ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: С.С. Ткачук

С.Г. Хвостик