Справа № 352/1625/20
Провадження 2/352/825/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши матеріали цивільного позову

ОСОБА_1

до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

ОСОБА_2 ,

Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи»,

про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.08.2020 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.04.2016 року він перереєстрував транспортний засіб - легковий автомобіль марки Skoda, модель Oktavia А5, згідно договору купівлі-продажу з видачею Свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.04.2017 №5194311, станом на дату видачі свідоцтва (07.04.2017) на ОСОБА_1 , інформація про обтяження відсутня. Однак, із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17.06.2020 №66327411 він дізнався, що 05.11.2019 Регіональною філією міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» зареєстроване приватне обтяження на ТЗ Skoda Oktavia 2006 за номером об`єкта НОМЕР_1 , номер обтяження 27180460. Набуваючи у власність вказаний ТЗ, позивач не знав про наявність обтяжень на нього, оскільки дане обтяження зареєстроване 05.11.2019 за №27180460, а право власності на ТЗ набуте ним на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2016.

Пред`являючи даний позов до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області позивач посилається на ч. 2 ст. 30 ЦПК України, якою встановлено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Разом з тим, відповідно до статтей 3-5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні.

Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Статтею 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що до забезпечувальних обтяжень належить зокрема застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.

Положеннями статтей 37-38 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що до публічних обтяжень належать: податкова застава; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця; звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов`язань боржника; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом; інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.

При публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов`язки суб`єктів публічного обтяження встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 2 ст.30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову норм інших видів територіальної підсудності.

Згідно роз`яснень, що викладені в п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються до юридичної особи - за її місцезнаходженням, яке визначається за положеннями статті 93 ЦК України.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається з позовної заяви предметом позову є зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна, яке в свою чергу є приватним обтяженням, що виникло на підставі договору відступлення.

Отже, дане обтяження, яке просить зняти позивач в позовній заяві, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору відступлення.

В той же час правила ч. 2 ст.30 ЦПК України щодо виключної підсудності стосуються виключно позовів про зняття арешту з майна.

Арешт майна за нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є публічним обтяженням рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

З врахуванням викладеного та системного аналізу вищевказаних норм матеріального та процесуального права слід дійти висновку, що правила виключної підсудності, передбачені ч. 2 ст. 30 ЦПК України, стосується лише виключно позовів про скасування публічного обтяження рухомого майна у вигляді арешту та не можуть бути застосовані при вирішенні спору про скасування чи зняття приватного забезпечувального обтяження, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави.

В даному випадку, вказавши в нормах ЦПК України, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна, законодавець чітко визначив, що застосування виключної підсудності може мати місце лише до публічного обтяження майна у вигляді арешту, а не до будь-якого обтяження, в тому числі приватного забезпечувального чи приватного договірного обтяження рухомого майна. В іншому випадку в даній нормі закону мало б зазначатись, що правила виключної підсудності стосується будь-якого виду обтяжень.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 66327411 від 17.06.2020 обтяжувачем за договором відступлення є Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке розташоване за адресою: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03124, що територіально знаходиться у Солом`янському районі м. Києва.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна, підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, в тому числі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, вважаю необхідним передати дану цивільну справу на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись: 28, 31, 260, 352-355 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна , передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання апеляційної скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 28.08.2020, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Гриньків Д.В.