ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 636/3488/19

провадження № 22-ц/818/3599/20

Харківський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. розглянув у порядку підготовки до апеляційного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року в складі судді Гуменного З.І.,

у с т а н о в и в :

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12 березня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 04 грудня 2019 року.

На зазначене заочне рішення суду першої інстанції 21 травня 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. від 01 червня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення.

22 червня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 щодо продовження строку виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 01 червня 2020 року на час дії в країні карантину.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. від 25 червня 2020 року ОСОБА_2 продовжено строк для виконання вимог ухвали від 01 червня 2020 року на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції «COVID-19», але не більш ніж на десять днів з дня його закінчення.

У пункті 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ було зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 2,84, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731 - ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з вказаним Законом пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540 - IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20 - денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, строки, які були продовжені попереднім законом, закінчуються так само автоматично, як і продовжилися через 20 днів після набрання чинності нинішнім Законом. Оскільки Закон набирає чинність 17 липня 2020 року та з огляду на правило про те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, строки, продовжені під час карантину, закінчуються 06 серпня 2020 року.

Процесуальні строки, які під час карантину продовжувалися автоматично незалежно від волі сторін, на сьогодні поновлюються або продовжуються судом лише за заявою сторін і за наявності відповідних підстав. Вказані заяви мають бути вмотивовані, з викладом поважних причин, що зумовлені саме обмеженнями, впровадженими через карантин.

В ухвалі Харківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року було вказано, що при поданні апеляційної скарги на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_2 не сплатив судовий збір; зазначено розмір судового збору та реквізити рахунку для його сплати; апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не включає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди є чітким. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява № 20372/11, § 65)).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно буди доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C. G. та інші проти Болгарії» (« C.G. and others v.Bulgaria», заява № 1365/07, 24 April 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 зазначила, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Матеріали справи свідчать, що оскаржується заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. ОСОБА_2 має процесуальний статус відповідача, тому в даній справі безпосередньо не вирішуються питання про захист його порушених прав за його зверненням до суду. Отже, підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги немає.

26 серпня 2020 року до Харківського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов лист з клопотанням про долучення до матеріалів справи довідок з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та Пенсійного фонду України, які підтверджують розмір його доходів з 2015 року по 2018 рік.

Клопотань, заявлених з підстав, передбачених статтею 8 Закону № 3674-VI вказаний лист ОСОБА_2 не містить.

Згідно з пунктом 1.6 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судовий збір по вказаній справі при поданні апеляційної скарги становить 1 152,60 грн.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

рахунок отримувача: UA0020011; отримувач коштів: УК у Основ`янському районі м. Харкова Харківської області; код отримувача: 37999628; банк отримувача: Казначейство України; код банку отримувача: 899998; код класифікації доходу бюджету: 22030101; призначення платежу: *101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб/ реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта гр. України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _______( ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

До апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення.

Керуючись статтями 185, 356, 357, розділом XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, Законом України Про судовий збір, суддя

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року залишити без руху, надавши строк для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя А.В. Котелевець