Провадження № 2/756/2122/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 лютого 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 07.03.2019 між нею та відповідачем ОСОБА_2 , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим М.С., та повернути їй у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка була передана нею у власність відповідачу на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07.03.2019.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона проживає одна у спірній квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що вона є людиною похилого віку та має вік 86 років, вона за своїм фізичним станом потребує стороннього догляду та допомоги, тому прийняла рішення укласти договір довічного утримання (догляду).

07 березня 2019 року позивачем через представника було укладено договір довічного утримання (догляду) з ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до умов якого позивач передала у власність, а набувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали по 1/2 частці кожний у власність квартиру АДРЕСА_1 , та в замін чого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язалися забезпечувати її утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду) мало бути в сумі 400,00 грн, яке має надаватися особисто позивачу на руки щомісячно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 200 грн кожним. Однак, не зважаючи на взяті на себе зобов`язання за договором, відповідач ОСОБА_2 жодних дій по утриманню позивача не здійснює. Всі ці обов`язки в повному обсязі виконує ОСОБА_3 . При цьому місце знаходження ОСОБА_2 позивачу не відомо: він її не відвідує, на зв`язок з нею не виходить.

У зв`язку з цим позивач вважає, що договір з ОСОБА_2 має бути розірваний, у зв`язку з його не виконанням з боку відповідача, а частина квартири має бути повернена позивачу у власність.

07 листопада 2019 року за вищевказаним позовом відкрито провадження.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07 березня 2019 року між позивачем (через представника) було укладено договір довічного утримання (догляду) з ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим М.С. та зареєстровано в реєстрі за № 119.

Відповідно до п. 1 договору позивач передала у власність, а набувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали по 1/ 2 частці кожний у власність квартиру АДРЕСА_1 , та в замін чого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язалися забезпечувати позивачу утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору.

Згідно з п. 7 договору: матеріальне забезпечення з утримання (догляду), оцінюється сторонами в сумі 400,00 грн, яке має надаватися особисто позивачу на руки, щомісячно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 200 грн кожним.

Відповідно до п. 8 договору: утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді:

а) забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання в квартирі, що відчужується за цим договором. У обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями та службами квартири;

б) надання побутових послуг (прибирання 1 раз на тиждень, прання, в тому числі постільної білизни - 1 раз на 14 днів, послуги перукарні - 1 раз на місяць, ремонт побутової, а також аудіо-, і відеотехніки, тощо);

в) забезпечення необхідними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, лікування в некомерційних медичних закладах;

г)забезпечення необхідними продуктами харчування; приготування їжі;

д) забезпечення в разі необхідності придатними для носіння одягом та взуттям;

е) здійснення санітарно-гігієнічних процедур по відношенню до позивача;

ж) здійснення поточного ремонту у квартирі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, не зважаючи на вказану норму, відповідач ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів того, що він виконує вказані вище умови спірного договору.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала суду свідчення, в яких вказала, що позивача знає з початку весни 2019 року, їх познайомила ОСОБА_3 , яка здійснює догляд та утримання позивача відповідно до укладеного між позивачем, відповідачем та третьою особою договору довічного утримання. Приблизно в травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 з проханням допомогти їй в догляді за позивачем, так як в ОСОБА_3 тяжко захворів батько і вона також мала здійснювати догляд і за ним, а відповідач ОСОБА_2 після підписання договору довічного утримання на зв`язок не виходить та допомогу у догляді позивача не надає. У зв`язку з цим ОСОБА_4 більш ніж місяць до часу смерті батька ОСОБА_3 відвідувала позивача майже кожного дня, допомагаючи ОСОБА_3 здійснювати догляд за позивачем, так як позивач є особою похилого віку, самостійно пересуватися не може та потребує сторонньої допомоги. За весь час, що свідок відвідувала позивача, вона не бачила відповідача, та в квартирі були відсутні ознаки того, що хтось крім неї та ОСОБА_3 відвідували позивача та надавали їй будь-яку допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 626 ЦК України до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 4-5, 12-13, 133, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст. 626, 755, 756 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) в частині, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від 07 березня 2019 року, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим М.С. - повернувши ОСОБА_1 (код платника податків НОМЕР_1 ) у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка була передана ОСОБА_1 у власність ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07.03.2019.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.В. Белоконна