Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/20230/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство « Дельта Банк» звернулось до суду з даним позовом, в якому зазначено, що 27 червня 2008 року між Акціонерними комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200000 дол. США, строком по 27 червня 2018 року, зі сплатою 14,35% річних.

З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань 27 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 й ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов`язувались нести солідарну з боржником відповідальність перед кредитором у разі порушення зобов`язань за вказаним кредитним договором.

8 грудня 2011 року між ПАТ « УкрСиббанк» та ПАТ « Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу, на підставі якого ПАТ « Дельта Банк» набуло право вимоги за даним кредитним договором.

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 10 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 4906100 грн. 95 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту в розмірі 511985 грн. 63 коп. та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 678677 грн. 42 коп. за додатковою угодою №5, заборгованості за відсотками у розмірі 78470 грн. 28 коп. за кредитним договором №0, заборгованості зі сплати відсотків згідно з додатковою угодою №1 у розмірі 34479 грн. 57 коп., заборгованості зі сплати відсотків за додатковою угодою №4 у сумі 3602488 грн. 04 коп.

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із відповідачів в солідарному порядку 4906100 грн. 95 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що при вирішенні спору суд виходив з того, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2016 року визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №0, укладений 27 червня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк». Проте, у даній справі предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором №0, укладеним між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . У спірних правовідносинах ОСОБА_2 є поручителем, оскільки останній уклав з АКІБ « УкрСиббанк» договір поруки №0/п.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснила, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2016 року визнано недійсним саме кредитний договір, заборгованість за яким просить стягнути позивач. Однак, під час виготовлення тексту рішення суд помилкового зазначив про те, що вказаний договір укладений з ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 200000 дол. США, строком до 27 червня 2018 року, зі сплатою 14,35 % річних.

31 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 червня 2008 року, відповідно до якої графік погашення кредиту викладено в новій редакції. При цьому, строк кредитування залишився незмінним - до 27 червня 2018 року.

Цього ж дня між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору, за умовами якої сторони домовились, що за використання кредитних коштів за траншами, які надаватимуться позичальнику в порядку, передбаченому договором, з 30 жовтня 2008 року встановлюється процентна ставка в розмірі 24 %. Така процентна ставка застосовується до всієї строкової суми заборгованості за траншами, виданими з вказаної дати, якщо інша процентна ставка не буде встановлена згідно з умовами договору. При цьому, процентна ставка за сумою строкової заборгованості за траншами, виданими до вказаної дати, залишається на рівні, встановленому договором.

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору 27 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 27 червня 2008 року укладений договір поруки №0/п, відповідно до якого поручитель зобов`язувався нести солідарну з боржником відповідальність перед кредитором за всіма зобов`язаннями, передбаченими основним договором.

Аналогічний договір поруки №0/п2 був укладений цього ж дня між банком та ОСОБА_3

9 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №0/п, відповідно до якої сторони змінили кінцевий термін виконання основного зобов`язання та визначили його - 27 червня 2023 року.

8 грудня 2011 року між ПАТ « УкрСиббанк» та ПАТ « Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ПАТ « Дельта Банк» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1-4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Звертаючись до суду з даним позовом, банк надав розрахунок, який містить інформацію про те, що до кредитного договору були внесені зміни шляхом укладення додаткових угод, внаслідок чого номер кредитного договору неодноразово змінювався.

Однак, до матеріалів справи не долучені копії зазначених додаткових угод, що позбавляє можливості встановити умови кредитування з урахуванням внесених змін й перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку.

Також розрахунок заборгованості зі сплати відсотків (а.с.147 т.2 ) не містить даних щодо періоду нарахування заборгованості, а також розміру основної заборгованості, на яку нараховувались відсотки.

Окрім того, як зазначалось вище, з поручителем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору поруки, відповідно до якої змінено строк кредитування. Проте, матеріали справи не містять даних про внесення таких змін до основного договору.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представник позивача не з`являвся в судові засідання, відтак суд позбавлений можливості з`ясувати зазначені обставини. Клопотань про приєднання письмових доказів від представника позивача не надходило. Не були такі докази долучені й до апеляційної скарги.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами наявність заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 4906100 грн. 95 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зокрема, визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №0, укладений 27 червня 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», а також додаткові угоди №1 та №2 до цього кредитного договору, укладені 9 лютого 2009 року.

Цим же рішенням визнано недійсним договір поруки №0/п2, укладений 27 червня 2008 року між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_3 .

Отже, предметом розгляду у вищезазначеній справі був, зокрема, договір про надання споживчого кредиту, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також договір поруки, укладений з метою забезпечення належного виконання останнім кредитних зобов`язань.

Посилання представника ОСОБА_2 на ту обставину, що судом допущена описка, спростовується змістом позовних вимог, оскільки, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 вказував на укладення саме ним цього кредитного договору, за умовами якого банк надав йому кредитні кошти у розмірі 200000 дол. США.

Водночас, у справі, яка переглядається, позивач ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 27 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити з підстав недоведеності розміру позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення,- про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, - про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: