РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі Ковальчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальський М.Р., старший державний виконавець Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області Бурмич Д.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3683 від 15.02.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості у сумі 991 308,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 р., зокрема, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги, з дня вимоги минуло більше трьох років та у відповідача не було права вимоги до позивача, оскільки 21 грудня 2018 року ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 19/12-2018, відступило право вимоги за Кредитним договором № 31-83/08-А укладеним 17.01.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» громадянину ОСОБА_2 .

В останнє судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача та представника відповідача, приватного нотаріуса, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представником позивача до заяви надано пояснення в яких в порядку ст..141 ЦПК України зроблено заяву про подання протягом 5 днів з дня проголошення рішення доказів на підтвердження понесених витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.02.2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося із заявою про вчинення виконавчого напису. Як вбачається із поданої заяви, до останньої заявником додано: кредитний договір № 31-53/08-А від 17.01.2008 року, виписка з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, договір про відступлення прав вимоги за договорами застави від 15.11.2018р., вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань.

15.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С вчинено виконавчий напис №3683 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 991 308,16 грн. заборгованості за кредитним договором № 31-53/08-А від 17.01.2008 року за період з 15.11.2018р. по 23.01.2019р., право вимоги за яким належить ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ю М. А. 15.11.2018 року за реєстровим № 667. (т.2 а.с.4).

Одночасно, судом встановлено, що 10.12.2014 року позивач звернувся до ПАТ Банк «ТРАСТ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву, у якій у п.2.1 вказано Договір №R201.0048464 від 10.12.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 23 601 грн., строком на 36 місяців, тобто строк дії договору 10.12.2017р.

Спірні відносини, що склалися між сторонами, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист цивільних прав та інтересів передбачений Главою 3 ЦК України. Так, відповідно до ст. 18 зазначеного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно п.1 Постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення виконавчого напису регламентується главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено строк, за який має проводитися стягнення (підпункт 2.1 глави 16 вказаного Порядку).

Пунктом 3 глави 16 Порядку встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Як встановлено судом, відповідно п. 3.3. кредитного договору № 31-53/08-А від 17.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит, позичальник зобов`язується щомісячно, в термін з «1» по «10» число кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 308 (триста вісім) доларів США 00 центів та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 16.01.2015р.

Розрахунок заборгованості за кредитом, який ТОВ «Вердикт Капітал» було представлено приватному нотаріусу Хара Н.С. при зверненні з заявою про вчинення оспорюваного виконавчого напису не містить щомісячного розрахунку боргу, не враховує суми виплат здійснених боржником, а враховуючи що згідно п.3.3 вищевказаного кредитного договору остання сплата щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості має бути здійснена не пізніше 16.01.2015р., суд дійшов висновку, що нотаріусом вчинено виконавчий напис включає суми, по яким перевищено загальний строк позовної давності.

Оскільки умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, звертаючи стягнення боргу за період з за період з 15.11.2018р. по 23.01.2019р., нотаріусом не враховано обов`язок боржника повернути весь борг частинами до 16.01.2015р., що свідчить, що нотаріусом вчинено виконавчий напис за період, що перевищує загальний строк позовної давності за черговими платежами, а виписка щодо боргу, підготовлена працівниками товариства щодо наявності грошового зобов`язання позичальника є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача без зазначення їх детального розпису з врахуванням черговості платежів згідно кредитного договору. Дані обставини свідчать про наявність спору між сторонами, в зв`язку з чим, заборгованість не має ознак безспірності.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У зв`язку з наведеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а встановлює наявність або відсутність у боржника на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірної заборгованості перед стягувачем, чи не було невирішених по суті спорів щодо стягнення заборгованості.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено всупереч принципу безспірності заборгованості позивача перед кредитором.

Крім того, судом встановлено, що приватний нотаріус 15.02.2019 року вчиняючи оспорюваний виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 991 308,16 грн. заборгованості за кредитним договором № 31-53/08-А від 17.01.2008 року за період з 15.11.2018р. по 23.01.2019р., виходив з того, що право вимоги за кредитним договором належить ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ю М. А. 15.11.2018 року за реєстровим № 667.

Проте, як встановлено судом 21 грудня 2018 року ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 19/12-2018, відступило право вимоги за Кредитним договором № 31-83/08-А укладеним 17.01.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» громадянину ОСОБА_2 , що свідчить про відсутність у відповідача права вимоги до позивача, саме на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ю М. А. 15.11.2018 року за реєстровим № 667.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про незаконність вчиненого виконавчого напису, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Питання про судові витрати буде вирішено в порядку ч.8 ст. 141, 270 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 88, 87 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за N 282/20595, ст. 259 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3683 від 15.02.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко