Провадження № 2/484/1055/20
Справа № 484/2299/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

розглянувши y порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в м. Первомайську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2009 року ОСОБА_1 (далі - відповідач) отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 10000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з врахування коштів, внесених на погашення заборгованості, відповідачка станом на 06.05.2020 року має заборгованість в сумі 59031,81 грн., яка складається з: 8258,86 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2968,60 грн.- заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 47804,35 - нарахованої пені. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити.

На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачці вручена копія позовної заяви і додатків 27.07.2020 року, проте відзиву на позов відповідачкою до суду не надано.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» уклало кредитний договір з ОСОБА_1 згідно з умовами якого остання отримала кредит, у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості за кредитом, який в подальшому було збільшено до 10000 грн.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Також, Банком було додано довідку про умови кредитування з використаннм кредитки "Універсальна", 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачкою.

З позову вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 06.05.2020 року становить 59031,81 грн., яка складається з: 8258,86 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2968,60 грн.- заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 47804,35 - нарахованої пені.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що з відповідачки на користь АТ КБ "ПриватБанк", з урахуванням внесених нею коштів, слід стягнути заборгованість за тілом кредиту 8258,86 грн.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту стягнути заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в сумі 2968,60 грн. та 47804,35 нарахованої пені.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві позичальника від 30.03.2020 року процентна ставка зазначена, у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості, а згідно позову, заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України обчислювалась виходячи із розміру 86,4 % .

Крім того, у цій заяві, підписаній відповідачкою відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивачем до позову не додано обґрунтованого логічно-зрозумілого розрахунку нарахованої пені та відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України,оскільки документ, названий позивачем «розрахунок заборгованості», фактично містить лише певні показники, з яких неможливо зрозуміти, як з наведених показників утворився результат, не ясно з якої суми та чому обчислені відсотки та пеня.

Тобто докази, якими позивач підтверджує обставини та якими обгрунтовує свої вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованість по відсоткам та нарахованої пені, в розумінні ч. ч.2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, є неналежним, недостатніми та, звідси, недопустимими.

Тому, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в сумі 2968,60 грн. та 47804,35 нарахованої пені, необхідно відмовити, в зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 14 % від сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст.4,12,263-265,268, 274, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк", місцезнаходження якого вул. Грушевського 1Д м. Київ, , МФО 305299, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку КБ "ПриватБанк", місцезнаходження якого вул. Грушевського 1Д м. Київ, , МФО 305299, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості за договором б/н від 30.03.2009 8258 (вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку КБ "ПриватБанк", місцезнаходження якого вул. Грушевського 1Д м. Київ, , МФО 305299, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору, в сумі 294 (двохсот дев`яносто чотирьох) грн. 28 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 02 вересня 2020 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря