Справа №720/2597/19
Провадження № 2/720/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою Гребенюк Олександра Сергійовича в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту, в якій зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4795.09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у Генеральній угоді.

Відповідач порушила умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагувала і не погасила в добровільному порядку суму боргу.

Станом на 13 листопада 2019 року по даному договору кредиту утворилась заборгованість в загальній сумі 16884 грн. 66 коп., яка складається з 4280.23 грн. заборгованість за тілом кредита, 3692.55 грн. заборгованість за відсотками, 8911.88 грн. заборгованість за пенею.

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 16884 грн. 66 коп. і судові витрати в розмірі 1921 гривень.

Заочним рішенням Новоселицького районного суду від 10 лютого 2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року заочне рішення скасовано.

В судовому засіданні представник позивача не з`явився але подав заяву про розгляд справи у його відсутності просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не з`явилась з невідомих для суду причин.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явилась але подала до суду заяву в який просить суд застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4795.09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у Генеральній угоді.

З наданого розрахунку вбачається, що станом на 13 листопада 2019 року по даному договору кредиту утворилась заборгованість в загальній сумі 16884 грн. 66 коп., яка складається з 4280.23 грн. заборгованість за тілом кредита, 3692.55 грн. заборгованість за відсотками, 8911.88 грн. заборгованість за пенею.

Вказаним договором було реструктуризовано заборгованість відповідача по кредитному договору № SAMDN453 від 21 листопада 2012 року (договір 1).

Пунктом 1.1. Генеральної угоди встановлено, що сторони узгодили по договору 1:

- п.1.1.1. зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 167, 74, комісію на 107,56 грн, пеню на 0,0 грн, штраф на 559,58 грн.;

- п.1.1.2. заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 5095,09грн.;

- п.1.1.3 кінцева дата погашення заборгованості по Договору 1 30 листопада 2016 року.

- п.1.2. Генеральної угоди встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань по договору позичальник зобов`язався в день підписання Генеральної угоди мати залишок на відкритому в банку рахунку в розмірі 300.00 грн..

Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 4795,09 грн. на строк 24 місяці з 04 листопада 2014 року по 30 листопада 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 4795,09 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 239,95 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30 листопада 2016 року.

Пунктом 2.8 Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником обов`язків, щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочування.

Крім цього, в Генеральній угоді позичальник вказала, що вона ознайомилася і згідна з Умовами і правилами, своїм підписом підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк». Також позичальник вказала, що згідна, що ця Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір.

З наданого розрахунку по картки НОМЕР_1 за період з 01.01.1999 року по 16 червня 2020 року встановлено, що 11 березня 2015 року був проведений платіж боржником в сумі 490 грн. на погашення кредиту, 03.08.2015 року був проведений платіж боржником в сумі 163 грн. на погашення кредиту, 03.08.2015 року був проведений платіж боржником в сумі 338 грн. на погашення кредиту, та 13 лютого 2017 року був проведений платіж боржником в сумі 2 грн. 50 коп. на погашення кредиту.

В своїх поясненнях які надаються до справи представник відповідача не визнає останній платіж, оскільки позивачем не надано підтвердження його оплати шляхом надання суду копії квитанції.

Позовна заява до суду зареєстрована по канцелярії суду 09 грудня 2019 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст..1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила зобов`язання взяті на себе відповідно до умов Генеральної угоди і зобов`язалася нести відповідальність у разі не повернення суми боргу, а тому суд вважає, що відповідач зобов`язана відшкодувати нанесені збитки банку.

Але суд враховуючи подану заяву представником відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом без поважних для суду причин з наступних правових підстав.

Відповідно до вимог ст..13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст..83 ЦПК України, сторони та інші особи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Суд провівши системний аналіз зазначених правових норм у сукупності з наданими сторонами доказами по справі, а саме розрахунок по картки НОМЕР_1 за період з 01.01.1999 року по 16 червня 2020 року встановлено, що 11 березня 2015 року був проведений платіж боржником в сумі 490 грн. на погашення кредиту, 03.08.2015 року був проведений платіж боржником в сумі 163 грн. на погашення кредиту, 03.08.2015 року був проведений платіж боржником в сумі 338 грн. на погашення кредиту, який визнається стороною відповідача та сумнівний платіж від 13 лютого 2017 року якби проведений боржником в сумі 2 грн. 50 коп. на погашення кредиту, в обґрунтуванні якого позивач не надав суду відповідно до вимог норм ЦПК доказів в його обґрунтованості та належності враховуючи його сумнівну суму, суд дійшов висновку, що останній платіж по договору кредиту був проведений 03 серпня 2015 року.

Платіж від 13 лютого 2017 року на якій посилається позивач як такій, що був проведений відповідачем, зроблено через термінал самообслуговування неіндетифікованою особою.

В своїх поясненнях які надаються до справи представник відповідача не визнає даний платіж, оскільки позивачем не надано підтвердження його оплати шляхом надання суду копії квитанції, або інших належних та допустимих доказів, тому платіж від 13 лютого 2017 року на якій посилається позивач як такій, що був проведений відповідачем, зроблено через термінал самообслуговування неіндетифікованою особою і не свідчить про переривання строку позовної давності.

Аналогічному правовому висновку дійшов Верховний Суд України у правовій позиції від 23 листопада 2016 року у справі №6-2014цс16 де зазначено, що вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Про переривання позовної давності не свідчить наданий банком розрахунок без підтвердження квитанціями, касовими ордерами та іншими документами, що засвідчують здійснення платежу особисто позичальником та визнання ним боргу, оскільки представник відповідача заперечує вчинення цих платежем.

Позовна заява до суду зареєстрована по канцелярії суду 09 грудня 2019 року, строк повернення кредиту по Генеральній угоді від 04 листопада 2016 року останній платіж відповідачем був проведений 03 серпня 2015 року, а тому суд вважає, що позов поданий до суду з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 274-279,280, 354 ЦПК України, і на підставі ст.ст.261,266,267 ЦК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовної заяви Гребенюк Олександра Сергійовича в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.