РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31.08.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням-

в с т а н о в и в :

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом про визнання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовної заяви представники позивача посилаються на те, що з 09 липня 2019 року, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І., зареєстрований за № 399, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Станом на сьогодні в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є членами сім`ї позивача. Відповідачі зареєстровані у квартирі як члени сім`ї попереднього власника квартири ОСОБА_6 (продавця квартири). Згідно п. 4.1.4 Договору купівлі-продажу квартири продавець даної квартири - ОСОБА_6 зобов`язався зняти з реєстрації місця проживання членів сім`ї та інших осіб у вказаній квартирі не пізніше 31 липня 2019 року, однак в порушення умов договору цього не зробив. Відтак, відповідачі і надалі залишаються зареєстрованим у квартирі. Реєстрація місця проживання відповідачів у придбаній позивачем квартирі зумовлює для позивача додаткову оплату за комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Разом з тим, відповідачі не проживають за вказаною вище адресою у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, не сплачують комунальні платежі, не беруть участь в утриманні житла, особистих речей відповідачів в квартирі немає.

Ухвалою від 05 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 10 жовтня 2019 року справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились.

31.10.2020 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, з уточненням заявлених позовних вимог в частині виключення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з числа відповідачів по справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи. 21 травня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів ОСОБА_5 про долучення до матеріалів справи довіреностей на представництво інтересів відповідачів, відповідно до яких вбачається, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позову. Однак, судом встановлено, що даним представником ОСОБА_5 подано позов від імені позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Разом з тим, ч. 2 ст. 61 ЦПК України передбачено, що особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Враховуючи наведене, оскільки одночасне представництво ОСОБА_5 інтересів позивача та відповідачів може призвести до конфлікту інтересів сторін, суд не приймає до уваги клопотання від 21.05.2020 року, яке міститься в матеріалах справи, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів з постановленням заочного рішення.

На підставі ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводилось.

Дослідивши матеріали справи з урахуванням уточнення позовних вимог відповідно до клопотання від 31.08.2020 р., суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09 липня 2019 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1.4 вищевказаного договору, продавець зобов`язувався зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб до 31 липня 2019 року.

Відповідно до довідки Форми № 2, виданої 11 липня 2019 року ЛКП «Вулецьке», в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з актом № 182 від 03 липня 2019 року затвердженого директором ЛКП "Вулецьке" О.Костик, та підписаного жителями будинку АДРЕСА_2 : ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , засвідчено те, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2012 року і по даний час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживають.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають, були в ній зареєстровані попереднім власником, однак не знялися з реєстрації під час відчуження вищевказаної квартири попереднім власником.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

З огляду на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09 липня 2019 року у попереднього власника квартири ОСОБА_6 припинилося право власності на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок її продажу на користь позивача, припинилося і право користування цією квартирою членами сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке є похідним відповідно і припинилося від прав колишнього власника ОСОБА_6 .

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням- задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складений: 31 серпня 2020 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.