Справа № 185/5401/19
Провадження № 2/185/1490/20
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр професійного обліку» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр професійного обліку» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року позовна заява була повернута позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, оскільки заява не підписана позивачем власноручно.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

23 грудня 2019 року цивільна справа надійшла на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Позовну заяву було залишено без руху з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Пунктом 15 ч.1 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Відповідно до п.15.15, п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Частинами 7, 8 ст.14 ЦПК України встановлено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Наразі Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала функціонувати відповідно до вимог закону, а тому відсутня можливість зареєструвати офіційні електронні адреси в цій системі та подати процесуальні документи в електронній формі за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», що передбачено ч.8 ст.14 ЦПК України. Працюють лише окремі підсистеми в тестовому режимі.

Враховуючи викладене, до початку функціонування в Україні ЄСІТС всі документи мають подаватися в паперовому вигляді, а письмові заяви повинні мати власноручний підпис заявника.

З огляду на викладене, подана до суду позовна заява не є належним чином підписаною, а тому оформлена та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі позову.

Крім того матеріали справи не містять документів, які зазначені як додатки до позовної заяви: скриншот з телефону, копія наказу про звільнення, довідка про нараховану заробітну плату.

Заявлені позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак не зазначено ціну позову, не наведено обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, чим порушено вимоги пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України.

При подачі позовної заяви не сплачено судовий збір, при цьому позивач посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначеною нормою закону передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до положень ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Позовна заява окрім вимоги про поновлення на роботі містить ще кілька окремих вимог, а саме: - вимога майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; - вимога немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до положень ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з днянадходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Тому позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Однак у встановлений судом строк та станом на теперішній час недоліки зазначені в ухвалі не усунуто, у зв`язку з чим позовна заява вважається неподаною та її слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр професійного обліку» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: У. М. Болдирєва