Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа №638/11604/19

провадження №61-19204св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Надія Юльянівна, про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року у складі судді Рибальченко Л. М. та постанову Харківського апеляційного суду

від 25 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П.,

Бровченко І. О., Кругової С. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Надія Юльянівна,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача провести донарахування страхових виплат його батьку ОСОБА_2 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 червня 2017 року по день його смерті -

ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати довідку про розмір донарахованих страхових виплат за періоди з 01 червня 2017 року по день його смерті -

ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали за життя ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

3. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами склались правовідносини не щодо спадкування грошових коштів, а у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо недонарахування соціальних виплат ОСОБА_2 , тобто спір є публічно-правовим та належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

4. Постановою Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року залишено без змін.

5. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження оскільки спір між сторонами виник з приводу донарахування страхових виплат, що свідчить про його публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди не з`ясували природу правовідносин та не врахували, що предметом заявленого позову є кошти недоотриманих соціальних страхових виплат, які за життя належали потерпілому - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які увійшли до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .

Доводи інших учасників справи

8. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

9. Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

10. Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

11. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

12. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

13. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

14. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

15. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

16. Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

17. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди попередніх інстанції виходили з того, що суми страхових виплат, про які зазначає позивач, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані за його життя не були. Позивач не ставить питання про стягнення в порядку спадкування нарахованих, але невиплачених сум страхових виплат, що увійшли до складу спадщини, а просить суд зобов`язати відповідача донарахувати страхові виплати померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

18. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу

19. Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги).

20. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

21. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

22. Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

23. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.an>

24. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

25. Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

26. Велика Палата Верховного Суду уже висловлювала думку про те, що публічно-правовим є, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме у тих правовідносинах, в яких виник спір (див., наприклад, пункт 5.7 постанови

від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, пункти 28-30 постанови

від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16).

27. У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача провести донарахування страхових виплат його батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 червня 2017 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати довідку про розмір донарахованих страхових виплат за вказаний періоди.

28. Підставою для звернення з цим позовом, позивач указував порушення його спадкових прав, яке, на його думку, виразилось у неправомірному недонарахованні Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області призначених безстроково страхових виплат потерпілому - спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29. Зазначав, що з 2015 року його батько ОСОБА_2 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований в Луганській області, перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у Холодногірському районі м. Харкова та отримував належні йому страхові виплати, як потерпілий на виробництві, розмір яких був призначений Фондом соціального страхування безстроково.

30. Згідно статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

31. Положеннями частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

32. За приписами частин четвертої та десятої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

33. Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

34. Отже, недоотримані соціальні виплати входять до складу спадкового майна, а їх отримання регулюється спадковим законодавством.

35. Вирішуючи питання про відкриття суд дійшов помилкового висновку, що даний спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

36. Разом із тим, суд у повній мірі не визначив, які правовідносини сторін випливають із аргументів позовної заяви та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, та належним чином не з`ясував характер коштів, про які заявив позивач, а саме, що щомісячне страхове відшкодування є коштами, що належали за життя спадкодавцю та ним неотримані.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

37. Згідно частини шостої статті 411 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

38. За викладених обставин ухвала суду першої інстанції про відмову в відкритті провадження у справі та оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року скасувати.

3. Справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська