Справа № 182/3371/20
Провадження № 2/0182/1857/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу дитина проживала з батьком. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 14.05.2013 року з позивача були стягнуті аліменти на його утримання.

З березня 2020 року син постійно мешкає із нею, знаходиться на її утриманні.

Враховуючи, що на даний час стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання сина, який мешкає разом із нею, є безпідставним, ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати аліментів.

Відповідач з позовними вимогами ознайомлений, відзив на позов суду не надавав.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представник позивача ОСОБА_4 надійшла заява про слухання справи за їхньої відсутності, у якій на задоволенні позову наполягає.

Відповідач подав заяву, у якій справу просив розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.29,32).

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

05.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі на 02.09.2020 року (а.с.20).

Враховуючи, що ОСОБА_2 у повному обсязі визнав позов ОСОБА_1 , суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено:

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Частиною 1 ст. 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

27.05.2013 року Нікопольським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист від 14.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , яка на той час мала прізвище « ОСОБА_5 », на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с.9).

Постановою державного виконавця Нікопольського ВДВС від 30.05.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с.10).

Відповідно до Акту № 91, складеного комісією за підписом сусідів та затвердженого 25.05.2020 року головою правління ОСББ «Ліра-Н», ОСОБА_3 , 2006 року народження, з березня 2020 року проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Таким чином, на даний час припинилися обставини, які стали підставою для стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 , оскільки відповідачем визнано, а документально підтверджений той факт, що неповнолітній ОСОБА_3 з березня 2020 року проживає разом із матір`ю.

Вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, дають підстави для звільнення позивача від сплати аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2020 року зареєстрований та мешкає разом із матір`ю за адресою її постійного проживання у АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 з цього часу втратив право вимоги аліментів з позивача ОСОБА_1 на утримання сина, у зв`язку з чим вважає можливим з 01.03.2020 року звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 179-183,273 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265,280,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з 01.03.2020 року ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються з неї на підставі виконавчого листа від 14.05.2013 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом 27.05.2013 року за результатами розгляду цивільної справи № 182/894/13-ц, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03.09.2020 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Усачов Олександр Леонідович на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4068 від 19.12.2018 року, ордеру серії ДП № 2582/011 від 02.09.2020 року;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: А. Г. Багрова