Справа № 766/6425/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про визнання недійсним договору невідновлюваної кредитної лінії та визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про визнання недійсним договору невідновлюваної кредитної лінії та визнання недійсним іпотечного договору.

31.08.2020 року позивач подав до суду заяву про додаткових заходів забезпечення позову, просить вжити додаткові заходи забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентиною Геронтіївною, зареєстрований в реєстрі за №7324 про звернення стягнення на кафе з літнім майданчиком загальною площею 196,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 30.08.2020 року заявнику стало відомо з офіційного веб-сайту ДП «Сетам», що незважаючи на вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно тощо вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного кафе з літнім майданчиком, головним державним виконавцем Суворовського РВДС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в рамках примусового виконання виконавчого напису, виданого 28.12.2016 року, було виставлено на торги належне позивачу кафе з літнім майданчиком. Вказані торги призначені на 04.09.2020 року. За цивільною справою розглядається спір щодо недійсності іпотечного договору, на підставі якого видано виконавчий напис. За таких обставин виникла необхідність для застосування додаткових заходів забезпечення позову.

Заяву передано судді Майдан С.І. 01.09.2020 року.

Суд, вивчивши матеріали заяви, цивільної справи дійшов наступного висновку.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.ч.1-3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним договір невідновлювальної кредитної лінії №051/072 від 21.12.2007 року, який укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним іпотечний договір №02-23-051/072-1978 від 21.12.2007 року, який укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.04.2019 року застосовано заходи забезпечення позову, заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо кафе з літнім майданчиком загальною площею 196,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

При розгляді вказаної заяви суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №211/129/18-ц, з такого вбачається, що задовольняючи частково заяву про забезпечення позову та забороняючи державному виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії з виконання виконавчого напису, суди не звернули уваги на права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Суди першої та апеляційної інстанцій вищезазначених норм права не врахували і зробили необґрунтований висновок про можливість заборони державному виконавцю виконувати виконавчі дії з виконання виконавчого напису, що по суті є зупиненням виконання рішення.

Дослідивши зміст заяви про застосування додаткових заходів забезпечення позову, з урахуванням вже застосованих заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що застосованих захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання недійсними договору не відновлювальної кредитної лінії та іпотечного договору.

Такий захід забезпечення позову як зупинення стягнення за виконавчим написом фактично є блокуванням виконання виконавчого провадження та заявником не доведено співмірність даного заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами про визнання недійсними договору не відновлювальної кредитної лінії та іпотечного договору.

За таких обставин, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про визнання недійсним договору невідновлюваної кредитної лінії та визнання недійсним іпотечного договору слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про визнання недійсним договору невідновлюваної кредитної лінії та визнання недійсним іпотечного договору залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан