Провадження №: 2-ві/755/21/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Марфіної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі, -

у с т а н о в и в :

18 серпня 2020 року від позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід головуючому судді Катющенко В. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

Обґрунтовуючи підстави для відводу судді позивач обґрунтував тим, що ухвала суду від 14 березня 2019 року по справі №755/13821/17 відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що порушує право позивача на доступ до вказаної ухвали, у зв`язку з чим позивач не знав про необхідність надіслання по пошті копій доказів відповідачам. Також, позивач вказує, що призначаючи 12 листопада 2019 року наступне судове засідання на 10 грудня 2019 року, суддя не дала позивачу достатньо часу на отримання поштового повідомлення про проведення наступного судового засідання. Також, на думку позивача, суддя порушила принцип безсторонності та негативно висловлювалась відносно позивача у судових засіданнях, демонструвала негативне ставлення до нього та налаштовувала проти нього його адвоката Загорняк В.П. Кірм того, позивач вказує, що головуючий суддя Катющенко В. П. не відреагувала належним чином на те, що більше 2,5 місяців нотаріальна контора не давала відповіді за запит суду про особу спадкоємця співвідповідача по справі померлого ОСОБА_5 . Вказане у сукупності свідчить про несправедливість, однобічність та упередженість судді Катющенко В.П. по справі № 755/13821/17, у зв`язку з чим, на думку заявників, є підставою для відводу судді.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 року вирішення питання про відвід передано судді Марфіній Н.В.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

У § 81 рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «неупередженість» в сенсі статті 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справах «Bulut v. Austria» від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, § 31 та «Thomann v. Switzerland» від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 815, § 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів

Перевіривши наведені позивачем підстави для відводу головуючого судді у справі, суд приходить до висновку про те, не внесення ухвали до ЄДРСР від 14 березня 2019 року не є підставою для відводу судді та не дають ґрунтовних і достатніх підстав для сумніву в об`єктивності і неупередженості судді при розгляді цивільної справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 248 ЦПК України, у судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У протоколі судового засідання зазначаються такі відомості, зокрема, ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати.

З матеріалів справи вбачається, що у день судового засідання 14 березня 2019 року по даній справі будь - яких ухвал суду, постановлених окремим документам з виходом судді до нарадчої кімнати в матеріалах справи відсутні, вказане підтверджується також даними автоматизованої системи документообігу суду «Д-3».

В той же час, у протоколі судового засідання від 14 березня 2019 року, секретарем судового засідання зазначені відомості щодо постановлення ухвали суду без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає положенням ч. 2 ст. 248 ЦКП України та не є порушенням, на які вказує позивач при зверненні з заявою про відвід головуючому судді Катющенко В. П..

Інші доводи та міркування позивача щодо несправедливості, однобічності та упередженості судді Катющенко В.П. по справі № 755/13821/17 є його суб`єктивним судженням, не підтвердженим відповідними доказами.

Також причини для відводу судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України судом не виявлено.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі проводити в тому ж складі суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Суддя -