Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2249/19 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 3 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/2249/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Житомирська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція у Житомирській області, Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2019 року та додаткове рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м.Житомир,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину майна. В обґрунтування позову зазначила, що в період з 01.01.2006 по 28.11.2018 проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 у його квартирі по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Під час спільного проживання 08.02.2007 за спільні кошти вони придбали нежитлове приміщення для ведення сімейного бізнесу по АДРЕСА_2 площею 176,5 кв.м., на місці старого побудували нове приміщення по АДРЕСА_3 площею 411,1 кв. м., право власності на яке було зареєстровано 28.09.2015 р. У 2017 році вони разом з ОСОБА_6 за спільні кошти придбали автомобіль марки «Renault Master», 2017 р. випуску, номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «ЗАЗ 110558», 2010 р. випуску, номер НОМЕР_2 . У 2012 році придбали автомобіль марки «Сherry Tigo», 2012 р. випуску, ДНЗ НОМЕР_3 . Позивач вважає офісно-господарське приміщення по АДРЕСА_3 та три автомобілі спільним майном подружжя, право на 12 частину якого належить їй.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь представника ОСОБА_2 адвоката Музиченко Ю.В. 10 048 грн. витрат на проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь представника ОСОБА_2 адвоката Музиченко Ю.В. 5 621грн.80 коп. витрат на виготовлення технічних паспортів на офісно-господарські приміщення по АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та додаткове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що факт спільного проживання доведений належними доказами, зокрема показами свідків, мати ОСОБА_6 . ОСОБА_3 визнала позов. Вони з ОСОБА_6 створили спільний бізнес ТзОВ «Торговий дім «Лагіс», для купівлі офісно-господарських приміщень за адресою АДРЕСА_2 та їх реконструкції надавала власні заощадження, оскільки проживала з ОСОБА_6 як подружжя без реєстрації шлюбу, кредитні зобов`язання перед АТ «Креді Агріколь Банк» виконала в повному обсязі після смерті позичальника, під час хвороби доглядала ОСОБА_6 , 28.05.2008 укладено договір страхування життя на ім`я ОСОБА_1 . Додаткове рішення в частині стягнення витрат на виготовлення технічних паспортів на офісно-господарські приміщення в сумі 5621,80 грн. не відповідає процесуальним нормам.

У відзиві адвокат Лаговського О.М. Музиченко Ю.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2007 році він купив нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 площею 176,5 кв.м., яке в подальшому було реконструйоване в офісно-господарське приміщення по АДРЕСА_3 площею 411,1 кв.м. За ним зареєстровано право власності на автомобілі «Renault Master», 2017 р. випуску, номер НОМЕР_1 , «ЗАЗ 110558», 2010 р. випуску, номер НОМЕР_2 . «Сherry Tigo», 2012 р. випуску, номер НОМЕР_3 .

За приписами частини 2статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації.

Суд першої інстанції оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, в тому числі показів свідків, у їх сукупності і зробив правильний висновок, що позивачкою не доведено факт спільного проживання позивачки з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , ведення спільного господарства, спільного сімейного бюджету, спільного вирішення побутових проблем.

ОСОБА_1 не була зареєстрована за адресою, яку вона зазначає як адресу спільного проживання з ОСОБА_6 .

Визнання позову одним із відповідачів ОСОБА_3 не є підставою для його задоволення.

Позивачка та її представник не заявляли клопотання про виклик відповідачки ОСОБА_3 в якості свідка. Письмові покази ОСОБА_3 як свідка, засвідчені підписом нотаріуса не є належним та допустимим доказом у справі.

Робота ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_6 в якості найманого працівника, спільне заснування з ним ТОВ «Торговий дім «Лагіс» із часткою 10% у статутному фонді, спільний відпочинок, договір добровільного страхування життя не свідчать про існування відносин, притаманних подружжю.

Жодних доказів на підтвердженняукладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 цивільно-правових угод про створення спільної власності позивачкою не надано.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Разом з тим, суд припустився помилок при вирішенні питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Музиченко Ю.В. була проведена оціночно-будівельна експертиза для з`ясування питання вартості ремонтно-будівельних робіт компресорної за адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с.61-89). За проведення експертизи ОСОБА_2 сплатив 1048грн (т.1 а.с.90), за виготовлення технічного паспорту адвокат ОСОБА_7 сплатила 5261грн.80коп. (т.1 а.с.99). Зазначені витрати не є такими, що пов`язані із розглядом справи, оскільки експертиза проведена з питання, яке не має значення для з`ясування обставин справи і знаходиться поза межами позовних вимог.

Отже, додаткове рішення, а також рішення в частині судових втрат належить скасувати.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2019 року.

Скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь представника ОСОБА_2 адвоката Музиченко Юлії Вікторівни витрат на проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: