Справа № 473/961/20
РІШЕННЯ

іменем України

"31" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Ротар М.М.

секретаря судового засідання Гаврилової І.С.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Важеніної С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАТТОР» про розірвання договору оренди землі та витребування земельних ділянок

встановив

в березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «АВІАТТОР», в якому просив розірвати договори оренди землі № 102, що був укладений між ними 01 травня 2008 року та зареєстрований у ВДКЗ у Вознесенському районі 06 серпня 2012 року за № 05423, № 05422.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що він є власником земельних ділянок площею 1,5970 га (кадастровий номер :12:000:0520) та 2,1274 га (кадастровий номер :10:000:0193), які розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 травня 2008 року ним був укладений договір оренди земельних ділянок № 102 з ТОВ «АВІАТТОР». Вказаний договір було зареєстровано 06.08.2012 року у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Договір було укладено строком на 10 років.

Позивач вважає, що оскільки договір було підписано в 2008 році та одночасно були передані земельні ділянки, то строк його дії повинен був закінчитися 2018 році. Однак при зверненні до відповідача з вимогою повернути йому земельні ділянки, йому було повідомлено, що договір діє з моменту його державної реєстрації, а тому строк його дії закінчується 2022 року.

Враховуючи викладене, позивач просить розірвати вказаний договір оскільки з боку відповідача відбулося істотне порушення договору, а саме він був позбавлений того на що розраховував при укладені договору строком на 10 років.

Ухвалою суду від 26 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному проваджені.

13 квітня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «АВІАТТОР» заперечував проти задоволення позовних вимог. Вважав, що вказаний договір почав діяти з моменту його державної реєстрації, що передбачено діючим законодавством та умовами договору. Строк його дії закінчується 2022 році. Підстав для його дострокового розірвання не має, оскільки всі умови договору ним виконуються належним чином.

21 квітня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначав, що відповідач, зволікаючи з здійсненням державної реєстрації договору оренди чотири роки, збільшив строк користування земельними ділянками, тим самим порушив права позивача на власне користування земельними ділянками. Що привело до порушення його прав як орендодавця, оскільки він розраховував, що строк дії договору оренди закінчиться саме через 10 років після передачі ділянок.

Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, пояснили, що позивач на сьогоднішній день позбавлений можливості користуватися своїми ділянками як їх власник. В той час як відповідач, користується ними та отримує з них прибуток, посилаючись на діючий договір та не враховуючи, що строк фактичного користування ділянками припинився. Тому вважають, що права позивача підлягають поновленню та ефективним способом такого поновлення є розірвання договору оренди.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що будь яких підстав, які передбачені діючим законодавством та договором оренди для його дострокового розірвання не має, орендна плата сплачується у сроки, що передбачені договором.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 031296, що був виданий 04 жовтня 2004 року є власником земельних ділянок площею 1,5970 га (кадастровий номер :12:000:0520) та 2,1274 га (кадастровий номер :10:000:0193), які розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 травня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «АВІАТТОР» був укладений договір оренди земельних ділянок № 102. Вказаний договір було зареєстровано 06.08.2012 року у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за № 05423, № 05422.

Пунктом 8 укладеного між сторонами договору встановлено, що цей правочин укладено строком на 10 років.

Згідно з пунктом 31 договору орендар зобов`язаний:

- своєчасно сплачувати орендну плату;

- по закінченню терміну договору повернути орендовану земельну ділянку у належному стані.

Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено (пункт 37 договору).

Відповідно до п.43 договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один із яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

Також судом встановлено, що в липні 2018 року представник позивача звертався з листом до ТОВ «АВІАТТОР», в якому посилався на закінчення строку дії договору оренди.

26 липня 2018 року представнику позивачу була надана відповідь, про те, що договір оренди землі 06 серпня 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Вознесенському районі, тому договір є дійсним до 05.08.2022 року.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув земельну ділянку позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди та витребування земельних ділянок.

При вирішенні справи необхідно враховувати як права власника земельної ділянки щодо розпорядження своєю власністю, так і права орендаря, який має право на стабільні та визначені правовідносини протягом певного, визначеного законом чи домовленістю сторін права користування чужою власністю.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини.

Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення.

У частині першій статті 251 ЦК України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду (частина третя статті 251 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Частиною першою ст.. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

На час підписання договору оренди, 01 травня 2008 року, частина друга статті 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У частині другій статті 125 ЗК України вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 ЗК України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон «Про оренду землі»№ 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону № 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст..631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У спеціальному Законі № 161-XIV вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Оскільки сторони в договорі оренди землі не зазначили про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, то в даному випадку діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Такі висновки щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки зроблено у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16), у мотивувальній частині якої міститься роз`яснення аналогічного розуміння правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13).

З договору оренди вбачається, що він зареєстрований 06 серпня 2012 року Відділом Держкомзему у Вознесенському районі. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору текст договору не містить.

Тому, суд приходить до висновку, що строк договору закінчиться 05 серпня 2022 року.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст..32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст..25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному податковому органу.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що обставин, які б свідчили про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки відповідно до статті 32 Закону № 161-XIV, позивач не зазначив і суд не встановив.

Посилання представника позивача на підстави для розірвання договору, що передбачені ст..651 ЦК України, а саме, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом, не можу бути взяті судом до уваги, огляду на наступне.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні позивачем не доведено, що є об`єктивні обставини, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки.

У такому разі підстав для задоволення позову не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст..ст. 4, 15, 16, 30, 76, 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, , суд

ухвалив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАТТОР» про розірвання договору оренди землі та витребування земельних ділянок відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2020 року.

.

Суддя М.М. Ротар