Справа № 2-844/10 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/892/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Сеньків Х.І.

з участю: представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Подановського Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви, з врахуванням уточнення, покликається на те, що 15 червня 2010 року Галицький районний суд м. Львова ухвалив рішення у справі № 2-884/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0144/07/6.10-А. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 00002/19/5 відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 0144/07/6.10-А. Відповідно до Протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» № 06/08-2019 від 06 серпня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло правонаступництва всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста». Стверджує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. З наведених підстав просило замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Форум» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не врахував того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони поза межами виконавчого провадження. Зазначає, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується висновком Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2019 року у справі № 334/10744/14-ц. Вважає, що у даній справі розпочалася стадія виконання судового рішення, оскільки первісному стягувачу було видано виконавчий лист. Якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження поза межами відкритого виконавчого провадження, то це не позбавляє його права звернутися із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Подановського Т.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не містить вимоги про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні або у виконавчому листі, а містить вимогу про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у справі, що не ідентично заміні сторони у виконавчому провадженні або у виконавчому листі і не передбачено нормами ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов`язанні первісний кредитор у зобов`язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові № 6-122цс13 від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

При цьому процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснене процесуальне правонаступництво.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Львівської філії Акціонерного комерційного банку «Форум» 99 099.15 євро та 44 655.51 грн. нарахованих пені та штрафу за невиконання умов кредитного договору.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 червня 2010 року не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання заочного рішення суду 15 грудня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання до 22 листопада 2013 року.

Відміткою державного виконавця на виконавчому листі підтверджується, що такий було повернуто стягувачу 30 червня 2015 року відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент повернення виконавчого листа), а саме боржник фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В матеріалах справи містяться Договір про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року та Договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами) від 26 березня 2019 року, за умовами яких Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» відступило за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» набуло права вимоги до банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 1.1., Додатку № 1.2 та Акті № 1 приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки.

Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року передбачено Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги.

З Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0144/07/6.10-А від 31.10.2007 року.

Отже, відбулась договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах, що дає право на здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», що підтверджується протоколом № 06/08-2019 від 06 серпня 2019 року Загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (а.с. 19-20).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами 1, 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна стягувача у виконавчому провадженні повинна проводитись із додержанням вимог цивільного процесу.

Необхідно зазначити, що при ухваленні судового рішення провадження у цивільній справі завершується. Заміна сторони у справі на стадії виконання рішення суду цивільним процесуальним законом не передбачена.

Із заяви про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у справі, з врахуванням уточненої заяви про заміну сторони у справі вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»звернулося саме з заявою про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у справі № 309/4688/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулося із заявою про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у справі № 309/4688/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не про заміну стягувача у виконавчому провадженні або у виконавчому листі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність вимоги заявника про заміну сторони у справі, оскільки вимога про заміну вибулого стягувача на його правонаступника не ідентична заміні сторони у виконавчому провадженні або у виконавчому листі і не передбачена нормами статей 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.08.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Мельничук О.Я.