Справа № 2-5379/10
Провадження № 2-р/487/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мазницької Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 року законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про роз`яснення ухвали суду, в якій просила роз`яснити мотивувальну частину ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2019 року (справа №2-5379/10) про заміну боржника у виконавчому листі, виданому 11.02.2011 року щодо застосування положень ч.2 ст.1282 ЦК України, а саме при примусовому виконанні судового рішення по цивільній справі №2-5379/10 від 20.12.2010 року, чи мають вимоги кредитора ОСОБА_3 бути задоволені саме за рахунок коштів, отриманих внаслідок звернення виконавцем стягнення на майно, отримане спадкоємицею ОСОБА_1 у спадщину, тобто без звернення стягнення на будь-яке інше майно ОСОБА_1 ..

Вимоги заяви обґрунтовувала тим, що є необхідність у роз`ясненні мотивувальної частини ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2019 року про заміну боржника у виконавчому листі, оскільки вона викладена не повно, а саме щодо застосування положень ч.2 ст.1282 ЦК України. У зв`язку з чим, вважає, що зазначене ускладнює виконання рішення суду по цивільній справі №2-5379/10 від 20.12.2010 року та ухвалу від 27.03.2019 року необхідно доповнити роз`ясненням щодо застосування положень ч.2 ст.1282 ЦК України, а саме, чи мають бути задоволені вимоги кредитора ОСОБА_3 за рахунок коштів, отриманих внаслідок звернення виконавцем стягнення на майно, отримане спадкоємицею ОСОБА_1 у спадщину, тобто без звернення стягнення на будь-яке інше майно ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2019 року замінено боржника у виконавчому листі, виданому 11.02.2011 року по цивільній справі №2-5379/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та збитків за договором позики, з ОСОБА_4 на його спадкоємця неповнолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 як законний представник.

Відповідно до частини 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

У пункті двадцять першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду вбачається, що вона просить зазначити в мотивувальній частині ухвали від 27.03.2019 року про заміну боржника у виконавчому листі, що вимоги кредитора ОСОБА_3 мають бути задоволені саме за рахунок звернення стягнення на майно, отримане спадкоємицею ОСОБА_1 , тобто без звернення стягнення на будь-яке інше майно ОСОБА_1 , фактично зазначивши межі відповідальність спадкоємця ОСОБА_1 ..

Проте, як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11, обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців. При цьому Верховним Судом зазначено, що приписи вимог статей 1281 та 1282 ЦК України щодо спеціального порядку та строків пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок задоволення спадкоємцями вимог кредитора на стадії примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою для відмови у заміні боржника його спадкоємцем у виконавчому провадженні, а є підставою для визначення державним виконавцем меж відповідальності спадкоємця, який залучений як правонаступник по боргам спадкодавця. При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, питання щодо обсягу відповідальності спадкоємця на стадії виконавчого провадження вирішується державним виконавцем в порядку встановленому положеннями ЗУ "Про виконавче провадження" та ЦК України.

Верховний Суд України у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року також наголошує на тому, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленійЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснене може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Таким чином, ухвала суду від 27.03.2019 року не допускає кілька варіантів тлумачення, у ній викладені мотиви, наведено правовий висновок, який не є незрозумілим, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку ст. 271 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви законного представника ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 01.09.2020 року.

Суддя І.В.Боброва