Ухвала

31 серпня 2020 року

місто Київ

справа № 462/4393/17

провадження № 61-3788ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва по право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

І. ОСОБА_1 21 лютого 2020 року звернулася із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, передбачених статтею 392 ЦПК України, з вимогою подання нової виправленої редакції касаційної скарги із визначенням обґрунтованих підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Заявнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У серпні 2020 року від заявника надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подана нова редакція касаційної скарги.

Відповідно до змісту касаційної скарги заявник зазначає, що вона подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування права у подібних правовідносинах; пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, судом не досліджено зібрані у справі докази.

Вивчивши зміст нового викладу касаційної скарги, Верховний Суд констатує, що заявником не зазначено, щодо якої саме норми права відсутній такий правовий висновок Верховного Суду; не зазначено, судом якої інстанції та які саме докази не досліджено.

Тобто, заявником наведено процесуальні вимоги закону, які визначають підстави касаційного оскарження судового рішення, проте у касаційній скарзі заявник не навела належного обґрунтування наведених підстав оскарження.

Виключно посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права без зазначення на обґрунтування наявності випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Таким чином, Верховний Суд встановив, що подана заявником касаційна скарга не містить належного обґрунтування підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України та пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Станом на 27 серпня 2020 року вимоги ухвали Верховного Суду від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 не виконано.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки, у встановлений судом строк, станом на 27 серпня 2020 року, недоліки касаційної скарги не усунуто, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва по право на спадщину за законом, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний