Справа № 199/6119/18
УХВАЛА

іменем України

12.02.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву відповідача про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 у цивільні справі за позовом Моторного (транспортного) страхового Бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про скасування заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 транспортного/ страхового бюро України /МТСБУ/ про відшкодування шкоди в порядку регресу. На переконання відповідача, заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач не був обізнаний про розгляд справи судом, не отримував ані судових повісток, ані позовної заяви, ані судового рішення, що можливо пов`язано з тим, що через рік після дорожньо-транспортної пригоди 24.10.2017 р. він знявся з реєстрації місця проживання в с. Сурсько- ОСОБА_4 і переїхав на постійне місце проживання в м. Дніпро. Про те, що судом постановлено таке рішення, відповідач дізнався лише в січні 2020 р., коли вирішив продати належний йому автомобіль і тоді дізнався про накладення на нього арешту; з`ясувавши підстави арешту, відповідач отримав копію судового рішення 16.01.2020 р. в суді.

На переконання відповідача, при ухваленні заочного рішення судом не враховані всі обставини справи і докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, в рішенні суду зазначено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач в порушення ст. 21 Закону № 1961-1V не мав чинного договору ОСЦПВ /страхового полісу/. Однак, він є являюсь учасником бойових дій і інвалідом 3 групи, що підтверджується копіями посвідчень, та відповідно до ст.13 п.13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, які особисто керують транспортним засобом, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ.

Відтак, відповідач звільнений від обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності і порушення закону з його боку немає.

Відповідач у судовому засіданні повідомив, що на час дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом, який належить його батьку, та після пригоди він став власником цього транспортного засобу, який й згодом вирішив продати. На переконання відповідача, оскільки він є учасником бойових дій, він звільняється від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Розглянув заяву відповідача про перегляд заочного рішення, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при розгляді справи за поданим МТСБУ позовом, 19 листопада 2016 року о 00 год. 40 хв. в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе в напрямку вул. Панікахи рухався автомобіль Мерседес н/з АЕ6375НМ під керуванням водія ОСОБА_1 , який на перехресті вул. Панікахи при виконанні маневру повороту на ліво скоїв зіткнення з рухавшимся у зустрічному напрямку автомобілем Шкода н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016 року по справі №200/21549/16-п, яка не оскаржувалася і набрала законної сили 04.01.2017 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340.00 грн.

Внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, з урахуванням статті 22, 1187, ч.1 ст.1188 ЦК України, володільцю автомобіля Шкода н/з АН5444СН ОСОБА_6 завдано шкоду майну, яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди або відповідальною особою за завдавача шкоди.

На час скоєння ДТП відповідач в порушення ст. 21 Закону № 1961-IV, не мав чинного договору ОСЦПВ (страхового полісу).

З метою отримання суми відшкодування (регламентної виплати), виконуючи норми ст.ст.33, 35-1 Закону № 1961-IV, володілець даного автомобіля звернувся до позивача: з повідомленням про ДТП та з заявою на виплату відшкодування від 27.01.2017 року.

На замовлення ТОВ «Укравтоекспертиза» ФОП ОСОБА_7 було виконано звіт №02-12-16Р від 13.12.2016 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Skoda Fabia Classic реєстраційний № НОМЕР_1 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skoda Fabia Classic реєстраційний № НОМЕР_1 складає 36 545,31 грн. із врахуванням ПДВ.

Виконання зазначеного звіту підтверджується актом виконаних робіт від 06.01.2017 року, рахунок №100/СВ/2017 від 12/01/2017 року та платіжним дорученням №100/СВ/201 від 15.02.2017 року про оплату послуг аварійного комісара у розмірі 1 300,00 грн.

13.12.2016 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 36 545,31 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу Skoda Fabia Classic реєстраційний № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №2336рв від 21.03.2017 року.

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, при цьому загальна сума понесених витрат МТСБУ складає 37 845,31 грн. (36 545,31 грн. + 1300,00 грн. = 37 845,31 грн.).

Щодо заперечень відповідача, викладених у заяві про перегляд заочного рішення, то суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни, оскільки на підтвердження зазначеного ним надано відповідні посвідчення.

Втім, потребує врахуванню, що відповідно до п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно зі ст. 13 (в редакції на час пригоди) якого (13.1 учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Офіційне тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 наведене в

Рішенні Конституційного Суду N 7-рп/2014 від 23.12.2014 р. у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Згідно з вказаним рішенням Конституційний Суд України вважає, що згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

Суду не було надано відповідачем доказів (ст.ст. 76-80) на підтвердження належності відповідачу на праві власності транспортного засобу а/м «Мерседес» р/н НОМЕР_2 станом на 19.11.2016 р.; натомість відповідач в судовому засіданні визнав, що на час вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди цей транспортний засіб належав іншій особі - його батьку, та лише після ДТП був переоформлений на нього, тобто на відповідача (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Передача керування транспортним засобом іншій особі (в даному випадку батьком синові (відповідачу)), що має при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не ототожнюється із належністю відповідачу цього транспортного засобу у розумінні ст. 13 Закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, коли учасники бойових дій та інваліди війни звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

За ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а також поважність ненадання відзиву на позовну заяву, але й те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, та лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Втім, передбачені законом підстави для скасування заочного рішення в даній справі не встановлені, тому заяву відповідача про перегляд заочного рішення належить залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 260, 261, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 у цивільні справі за позовом Моторного (транспортного) страхового Бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без задоволення.

Дата виготовлення повного судового рішення 17.02.2020 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження відраховується з дати постановлення вказаної ухвали.

Суддя В.В. Спаї