Справа № 373/1998/19
Номер провадження 2/373/116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О. І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н. І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем, що був зареєстрований 08 червня 2018 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 116.

Також просить постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, на ґрунті яких між ними виникали суперечки та непорозуміння. Дані обставини призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. З жовтня 2019 року та на даний час проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, мають різні бюджети. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими.

Від спільного подружнього проживання вони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вона з відповідачем проживає окремо, то дочка знаходиться на її утриманні. З метою уникнення суперечок та будь-яких питань щодо утримання дитини, виникла необхідність в юридичному оформленні обов`язку відповідача по утриманню дитини. Вона перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому міському управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн щомісячно. Окрім того, вона має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, який працевлаштований, його стан здоров`я, беручи до уваги загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку дитини, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей, вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 19.11.2019 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання на 18.12.2019.

Відповідачем 13.12.2019 подано відзив на позовну заяву з документом, що підтверджує надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Відповідач у відзиві на позов вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав та зазначив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому подальше збереження сім`ї є недоцільним і не відповідає інтересам сторін.

Позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнав частково. Вважає за можливе стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Свою позицію мотивує тим, що з моменту припинення з позивачем фактичних шлюбних відносин, донька ОСОБА_4 певний час проживає з ним та перебуває на його повному утриманні у ці дні. Він працює охоронцем у ТОВ «Охоронний холдинг» та має стабільний заробіток. Графік його роботи змінний: одна доба робоча, дві доби вихідні. У свої вихідні дні він по приїзді з роботи забирає доньку у позивача і повертає її перед наступною робочою зміною. Зазначив, що позивач хоча і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, але працює неофіційно. Дитина в цей час залишається на вихованні у бабусі ? матері позивача. Він здійснює за дочкою повноцінний догляд, забезпечує їй раціональне правильне дієтичне почасове харчування для дитини відповідного віку впродовж доби, а також всі необхідні потреби малолітньої дитини в одязі, медичному обстеженні та за потреби в лікуванні.

Вказує на те, що у будинку за його місцем проживання є облаштоване місце для дитини, шафа з дитячим одягом та іграшками, окремий дитячий посуд. Він регулярно влаштовує спільні прогулянки з дитиною на свіжому повітрі. Дані обставини він підтверджує довідкою з місця роботи, актами депутата, а також показами свідків в судовому засіданні.

Просить врахувати, що на його утриманні перебуває донька від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також знаходиться на його утриманні, хоча є повнолітньою. Вона навчається на денній формі навчання у ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький ДПУ ім. Г. Сковороди», потребує батьківської матеріальної допомоги та утримання.

Указує на те, що позивачем не доведено належними доказами факт, що ОСОБА_3 постійно проживає саме із нею, а він не приймає участі у вихованні та утриманні дочки. Довідка виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 2781 від 08.11.2019 не може бути беззаперечним доказом цього, оскільки підписана посадовою особою без дослідження матеріально-побутових умов позивача.

Ухвалою суду від 18.12.2019 було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Рішення щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не ухвалювалося з метою надання сторонам певного строку (до початку розгляду справи по суті) для збереження сім`ї та відновлення сімейних відносин.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав, наміру зберегти сім`ю не має. Позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки визнав частково і вважає за можливе стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони 08.06.2018 зареєстрували шлюб, про що Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено актовий запис № 116, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 08.06.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Як з`ясовано, від спільного проживання сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06.10.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Окрім того, позивач має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 15.06.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 5 від 14.06.2016.

З довідок № 2414 від 04.11.2019 та № 2781 від 08.11.2019 виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вбачається, що позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має на утриманні дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, на ґрунті яких між ними виникали суперечки та непорозуміння. Дані обставини призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. З жовтня 2019 року та на даний час проживають окремо. Спільного господарства вони не ведуть, сімейних відносин не підтримують, мають різні бюджети. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Оскільки вона з відповідачем проживає окремо, то дочка ОСОБА_4 знаходиться на її утриманні. З метою уникнення суперечок та будь-яких питань щодо утримання дитини, виникла необхідність в юридичному оформленні обов`язку відповідача по утриманню дитини. Вона перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому міському управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн щомісячно, що вбачається із довідки № 599 від 31.10.2019 Переяслав-Хмельницького міського управління соціального захисту населення. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який працевлаштований, його стан здоров`я, беручи до уваги загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку дитини, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей, вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач визнала той факт, що відповідач приймає активну участь у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4 в той час, коли має змогу брати дитину до свого помешкання. Вона жодним чином не перешкоджає йому у здійсненні та виконанні свого батьківського обов`язку та права на вільну участь у спілкуванні, вихованні та утриманні дитини.

Відповідач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав та зазначив, що він із позивачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому подальше збереження сім`ї є недоцільним і не відповідає інтересам сторін.

Позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 визнав частково. Вважає за можливе стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію мотивує тим, що з моменту припинення з позивачем фактичних шлюбних відносин, донька ОСОБА_4 проживає з ним та перебуває на його утриманні у дні, коли він не працює. Він працевлаштований, має стабільний заробіток. У свої вихідні дні він по приїзді з роботи забирає доньку у позивача і повертає її позивачу перед наступною робочою зміною. Зазначив, що позивач хоча і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, але працює неофіційно. Дитина в цей час залишається на вихованні у бабусі ? матері позивача. Він здійснює за дочкою повноцінний догляд, забезпечує їй раціональне правильне дієтичне почасове харчування для дитини відповідного віку впродовж доби, а також всі необхідні потреби малолітньої дитини в одязі, медичному обстеженні та за потреби в лікуванні. У будинку за його місцем проживання є облаштоване місце для дитини, шафа з дитячим одягом та іграшками, окремий дитячий посуд. Він регулярно влаштовує спільні прогулянки з дитиною на свіжому повітрі. Просить врахувати, що на його утриманні перебуває донька від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також знаходиться на його утриманні, хоча є повнолітньою. Вона навчається на денній формі навчання у ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький ДПУ ім. Г. Сковороди», потребує батьківської матеріальної допомоги та утримання.

Зазначені обставини відповідач підтвердив довідкою з місця роботи № Оh000000304 від 06.12.2019 ТОВ «Охоронний холдинг», актами обстеження житлово-побутових умов № 1105 від 10.12.2019 депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Іващенка М . М . та № 1104 від 12.12.2019 депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Нестеренка В.М. , свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 виданим 01.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, довідкою № 2896 від 10.12.2019 ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди».

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , який є сусідом відповідача, та ОСОБА_11 , яка також є сусідкою та кумою відповідача, підтвердили, що відповідач приймає участь у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4 , піклується про неї. Коли він вихідний, то дочка проживає у нього, він піклується про неї, ходить із нею на прогулянки. Дитина для відповідача завжди на першому місці.

Приймаючи рішення в частині позовних вимог про розірвання шлюбу суд виходить з того, що за правилами ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За правилами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки відсутні підстави для примирення сторін та втрачені можливості відновлення сімейних відносин між ними.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить з такого. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, він приймає участь у вихованні та утриманні дитини, що підтверджується доказами в матеріалах справи, але між сторонами виникають суперечки щодо визначення розміру аліментів з урахуванням участі кожної із сторін у вихованні та утриманні дитини та її дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Визначальним є норма закону про обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Твердження відповідача про те, що дитина декілька разів на місяць проживає разом з ним і в цей час перебуває на його утриманні заслуговує на увагу і ніким не оспорюється. Проте, доводи відповідача, що в зв`язку з цим суд має визначити розмір аліментів у розмірі 1/10 частини його доходу не заслуговують на увагу та не можуть бути покладені в основу рішення про стягнення аліментів.

Аліментні зобов`язання батьків існують до досягнення дитиною повноліття, а в деяких випадках - до досягнення дитиною віку 23 років. Піклування та батьківська турбота відповідача про свою дитину свідчать про його суб`єктивне ставлення до своїх батьківських обов`язків та прав, однак не кореспондуються з його обов`язком сплачувати аліменти, як батьком, який проживає окремо від дитини. Відповідач не довів належними та допустимими доказами факту утримання ним дитини до подання позивачем позову. Будь-яких домовленостей про розмір аліментів на утримання дитини між сторонами не існує; доказів про розмір щомісячних витрат відповідачем на дитину не надано; доказів про певну фіксовану плату після постановлення рішення в справі також не надано.

Суд не ставить під сумнів факт утримання відповідачем своєї дитини в ті дні, коли вона перебуває в нього вдома. Цей факт визнає і позивач. Однак, заявлена сума вимог про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходу узгоджується з нормами матеріального (СК України) та процесуального (ЦПК України) законів, що визначають право того з батьків з ким проживає дитина на отримання від того з батьків, що проживає окремо від дитини на отримання аліментів саме в такому розмірі безапеляційно в порядку наказного провадження. Такий розмір може бути зменшений лише в передбачених законом випадках.

Відповідач не довів і не міг довести в даному судовому засіданні того факту, що розмір аліментів слід зменшити, оскільки він судом ще не визначений. Факт виконання ним свого обов`язку по утриманню дитини в майбутньому, як і надання будь-якої допомоги - є фактом недоконаним і не може бути предметом розгляду в даному спорі. Окрім того, відповідач в своїх поясненнях не зміг довести правомірність та обґрунтованість стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини його доходів. Його прості математичні підрахунки про розмір теперішнього заробітку, витрат на дорогу на роботу в інше місто, придбання дитині дієтичного харчування, засобів гігієни тощо та наявність повнолітньої дитини, котра продовжує навчання свідчать про обставини, котрі існують зараз, але можуть припинитися чи змінитися в майбутньому.

Враховуючи викладене, з урахуванням спільного обов`язку батьків по утриманню дитини, матеріальний стан сторін, наявність на їх утриманні інших дітей, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в межах стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. ст. 141, 142 ЦПК України з врахуванням наступного. Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн за вимогу про розірвання шлюбу. Від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду першої інстанції вона звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав до початку розгляду справи по суті, а тому, відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні з даним позовом до суду в загальному розмірі 768,40 грн, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. За вимогу про стягнення аліментів із відповідача слі стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 142, 211, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 08 червня 2018 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 116, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп., сплаченого нею при зверненні з даним позовом в загальному розмірі 768,40 грн, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.11.2019 в АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні з даним позовом до суду в загальному розмірі 768,40 грн, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Стягнути ізОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення виготовлено 19.02.2020.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народився в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, охоронник ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ», адреса місця проживання: вул. Петропавлівська, 104-а, м. Переяслав, Київська область, 08400, РНОКПП .

Суддя: О. І. Рева