УХВАЛА

17 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 615/580/18

провадження № 61-13612св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Фортуна 2017» про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, за касаційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 04 березня 2019 року в складі судді Логвінова А. О. та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року в складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року приватне сільськогосподарське підприємство «Нове Життя» (далі - ПСП «Нове життя») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Фортуна 2017» (далі - ФГ «Фортуна 2017»), у якому просило:

- визнати недійсним договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), площею 5,72 га, кадастровий номер :01:000:0088, укладений між ФГ «Фортуна 2017» та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 квітня 2018 року за № 25599249, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 30 грудня 2005 року, площею 5,72 га, кадастровий номер :01:000:0088, зареєстрований 31 січня 2008 року за № 77, та визнати укладеною додаткову угоду від 01 жовтня 2017 року до договору оренди землі від 30 грудня 2005 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 04 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року,в задоволенні позову ПСП «Нове життя» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову ПСП «Нове життя», виходили з того, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Нове життя», з урахуванням додаткової угоди від 20 січня 2012 року, починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 31 січня 2008 року, та закінчується 31 січня 2013 року. Встановивши, що в порушення вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендар у встановлений строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатись переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору емфітевзису від 28 березня 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У липні 2019 року ПСП «Нове життя» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 615//580/18 з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

У лютому 2020 року ПСП «Нове життя» звернулось до суду касаційної інстанції з заявою про відмову від позову, в якій просить оскаржувані судові рішення визнати нечинними, а провадження у справі № 615/580/18 закрити.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої - четвертої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з пунктом четвертим частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Тлумачення статті 408 ЦПК України свідчить про те, що суд касаційної інстанції наділений повноваженням визнати нечинним судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а не касаційної інстанції.

З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої ПСП «Нове життя» заяви про відмову від позову, колегія суддів приймає відмову від позову, визнає нечинними рішення Валківського районного суду Харківської області від 04 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, в зв`язку з чим провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 13, 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» задовольнити.

Прийняти відмову приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» від позову до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Фортуна 2017» про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Визнати нечинними рішення Валківського районного суду Харківської області від 04 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року.

Закрити провадження у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Фортуна 2017» про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов