У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2020 Справа №607/13580/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.,

за участю секретаря Стус К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського Відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Сухарського Р.про примусове проникнення до житла,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського міського Відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Сухарський Р.звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для вилучення спального кутка зеленого кольору який складається із спальної частини та двох м`яких крісел, бувший у використанні, який був реалізований на електронних торгах Тернопільською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 29.12.2014 року.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП№58882949 до складу якого входять: виконавче провадження №52520651 з виконання судового наказу №607/5671/16-ц від 12.08.2016 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Тернопільводоканал" заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 13092,51 грн.; виконавче провадження №52116724 з виконання виконавчого листа №607/12516/14-ц від 27.02.2015 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 616447,45 грн.; виконавче провадження №51683731 з виконання судового наказу №607/14156/14-ц від 22.08.2014 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області простягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Тернопільводоканал" заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 3947,40 грн., судовий збір в сумі 121,80 грн.; виконавче провадження №51062911 з виконання виконавчого листа №607/21486/13-ц від 06.03.2014 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 9000 дол. США, що еквівалентно 71937 грн., грошових коштів за договором позики та 378,74 дол. США, що еквівалентно 3027,27 грн., грошових сум у вигляді 3% річних від суми боргу, а також 749,64 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Також, на виконанні у Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №36881877 про стягнення з ОСОБА_1 в користь юридичних та фізичних осіб заборгованості, в рамках цього провадження було описано рухоме майно боржника, яке 29.12.2014 року реалізовано Тернопільською філією ДП «Інфораційний центр» Міністерства юстиції, що підтверджується актом про проведені електронні торги від 21.01.2015 року, де переможцем торгів є ОСОБА_4 , який неодноразово звертався, як усно так і письмового до Головного територіального управління юстиції та Тернопільського міського відділу ДВС, як правонаступника Другого відділу ДВС стосовно не повернення йому придбаного 29.12.2014 року на електронних торгах рухомого майна, яке реалізовувалось в рамках зведеного виконавчого провадження №36881877. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити подання.

У судове засідання представник Тернопільського міського Відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ)не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини:

На виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП№58882949 до складу якого входять:

1)виконавче провадження №52520651 з виконання судового наказу №607/5671/16-ц від 12.08.2016 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Тернопільводоканал" заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 13092,51 грн.;

2)виконавче провадження №52116724 з виконання виконавчого листа №607/12516/14-ц від 27.02.2015 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 616447,45 грн.;

3)виконавче провадження №51683731 з виконання судового наказу №607/14156/14-ц від 22.08.2014 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області простягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Тернопільводоканал" заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 3947,40 грн., судовий збір в сумі 121,80 грн.;

4)виконавче провадження №51062911 з виконання виконавчого листа №607/21486/13-ц від 06.03.2014 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 9000 дол. США, що еквівалентно 71937 грн., грошових коштів за договором позики та 378,74 дол. США, що еквівалентно 3027,27 грн., грошових сум у вигляді 3% річних від суми боргу, а також 749,64 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

21 січня 2015 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №36881877 видано 1 акт про проведені електронні торги.

04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Ярмусь М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52520651 з примусового виконання судового наказу №607/5671/16-ц.

Крім того, 08 вересня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дмитренко Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52116724 з примусового виконання виконавчого листа №607/12516/14-ц.

Державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дмитренко Т.Л. 15 липня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51683731 з примусового виконання судового наказу №607/14156/14-ц.

11 травня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дмитренко Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51062911 з примусового виконання виконавчого листа № 607/21486/13-ц.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарського Р.С. об`єднано виконавчі провадження № 51062911, № 51683731, № 52116724, № 52520651 у зведене виконавче провадження № 58882949.

12 квітня 2019 року постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарського Р.С. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 .

Крім того, 14 квітня 2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Повідомлення про вручення боржнику ОСОБА_1 вищевказаних постанов у матеріалах справи відсутні.

Державним виконавцем 13 серпня 2020 року здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що вхідних дверей ніхто не відчинив.

Згідно відповіді від МБТІ від 30.05.2019 р., ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва виданого 17.08.1998 р. згідно розпорядження органу приватизації №27649 від 06.07.1998 р.

На виклик державного виконавця від 13.08.2020 року, боржник ОСОБА_1 не з`явилась.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З аналізу вищенаведених норм Закону вбачається, що у поданні про примусове проникнення до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність такого майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення. Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі за №678/282/16-ц.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Підставою для такого проникнення, як логічно випливає з аналізу наведених положень законодавства, є порушення боржником у виконавчому провадженні, встановлених статтею 19 Закону "Про виконавче провадження" обов`язків, які свідчать про ухилення особи від виконання рішення суду.

До таких обов`язків, зокрема, відноситься обов`язок допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Таким чином, юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення виконавчих дій, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Крім того, державним виконавцем в поданні про примусове проникнення до житла не зазначено хто проживає у квартирі АДРЕСА_2 , та не встановлено, що боржник проживає у даному житлі.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій, тим самим, відзначається, що виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише уразі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

У матеріалах подання відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 повідомлена про наявність виконавчого провадження та належним чином повідомлена про намір державного виконавця здійснювати вилучення реалізованого майна.

З досліджених матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, не вбачається належних доказів того, що боржником ОСОБА_1 не виконуються вимоги державного виконавця, щодо її явки на місце проведення виконавчих дій, зокрема не надано жодних доказів на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця про необхідність з`явитися на місце вчинення виконавчих дій.

Крім цього, матеріали подання не містять доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного їй житлового приміщення.

Акт про вихід державного виконавця для проведення виконавчих дій, наданий державним виконавцем не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень суду.

Інших доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що нею чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску державного виконавця до житла чи іншого володіння особи - акти державного виконавця за участю понятих, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до державного виконавця, копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, чи з членами родини, в цьому помешканні зберігаються його власні речі, державним виконавцем до подання не надано, та не надано доказів того, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішень без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Таким чином, наведене також може свідчити про необізнаність боржника по вчиненню щодо неї цих виконавчих дій, оскільки матеріали справи не містять жодного повідомлення, яке їй було особисто вручено

Виходячи з вищевказаного та аналізуючи надані документи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла або іншого приміщення не є першочерговим засобом, а навпаки є одним з крайніх заходів примусового виконання рішення суду, а матеріали подання не містять належних доказів, які б вказували на свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, що дійсно були вжиті першочергові заходи виконавчого провадження, та вжиття інших заходів виконання не забезпечить його ефективність, що в свою чергу обґрунтовувало б наявність підстав для такого втручання в особисті охоронювані законом права боржника та інших осіб, які зареєстровані або проживають в житловому помешканні за адресою, зазначеною у поданні.

Наведені обставини не дають можливості встановити доцільності та необхідності примусового проникнення у спірне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому у задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського Відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Сухарського Р.про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського Відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Сухарського Р.про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай