Справа № 454/1995/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль скаргу адвоката Бордюка Михайла Йосиповича в інтересах ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд з даною скаргою та просить суд скасувати постанови державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Костюк Т.А. від 21.12.2018р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та постанову від 21.12.2018р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, які винесені у межах виконавчого провадження №52960665.

Свої вимоги мотивує наступним.

Оскаржуваними постановами від 21.12.2018р. у виконавчому провадженні №52960665 було встановлено тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 не згідний з даними постановами та вважає їх незаконними, не обгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Вказує, що у провадженні Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови Сокальського районного суду від 06.12.1999р. №АЕ-111/1999 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 23.11.1999р. і до його повноліття, яке було відкрито через 17 років постановою державного виконавця від 23.11.2016 року.

Оскаржувані постанови, державний виконавець прийняв у зв`язку з тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 20.12.2018р. за період з 23.11.1999р. по 18.03.2017р. становить 100 789,88грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, при тому, що згідно розрахунку від 11.12.2017р. така заборгованість була визначена в сумі 41 604,50грн. і не весь період з 1999р., а за останні 3 роки перед зверненням в ДВС перед відкриттям виконавчого провадження, як це передбачено ст.194 СК України.

У вказаному виконавчому провадженні здійснено стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 за три останні роки перед зверненням у відділ ДВС 23.11.2016р., з чим сторона виконавчого провадження не погодилась і звернулася в суд з позовом про визначення розміру аліментів (справа №454/643/19, в той час, коли для винесення оскаржуваних постанов приймалось до уваги заборгованість за всі 17 років з моменту звернення в суд з заявою про стягнення аліментів.

Також, вказує, що жодної з постанов, викликів, чи будь-яких інших документів по цьому виконавчому провадженні він не отримував, а тому не міг знати, що є боржником по аліментах, які зобов`язаний сплачувати.

Тому у державного виконавця не було жодних підстав обмежувати ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, оскільки він не знав про існування постанови суду від 06.12.1999р. №АЕ-111/1999, виконавчого провадження №52960665 та заборгованості по цих аліментах, він не міг ухилятися від виконання рішення суду, а тим більше, що стягувачем оспорюється сума заборгованості по аліментах, яка тільки має бути визначена судом.

З цих же підстав незаконною є постанова державного виконавця і про обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Вважає, що пропустив строк на оскарження вказаних постанов з поважних причин, оскільки не знав про їх існування.

Ухвалою від 15.10.2019р. провадження у даній справі зупинено.

Ухвалою від 17.07.2020р. поновлено провадження у справі.

27.07.2020р. Сокальским районним відділом ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) надано відзив на скаргу, яку вважають безпідставною, надуманою, та такою, що не підлягає до задоволення.

Свої заперечення мотивують наступним.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У скарзі представник боржника ОСОБА_4 вказує на те, що розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 визначено невірно виходячи з такого:

Згідно ч.1.ст.194 СК Украни в редакції яка діяла на час спірних правовідносин, на момент подання заяви про примусове виконання рішення суду та винесення 23.11.2016р. постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 194 Сімейного кодексу, що введений в дію з 01.01.2004р., якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Відповідно до ч.4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Якщо за виконавчим документом, пред`явленим до виконання, утримання аліментів не проводилось у зв`язку з розшуком боржника, стягнення аліментів має здійснюватись за весь період незалежно від установленого десятирічного строку та до досягнення повноліття особою, на утримання якої присудженні аліменти.

Повідомляють, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області № АЕ-111/1999 від 16.06.2017 року ОСОБА_1 оголошено в розшук.

Враховуючи наведене розрахунок державного виконавця проведений за весь період присуджених аліментів, а тому постанови державного виконавця винесені законно.

Адвокат Савка Р.І. надав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Подану скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не прибув, однак у поданому відзиві просив проводити розгляд справи у їхній відсутності.

Стягувач, ОСОБА_2 , в судове засідання не прибула.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує виконання остаточних, обов`язкових судових рішень. Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд». У іншому випадку, положення статті 6 будуть позбавлені ефекту корисної дії.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи заявник представником ОСОБА_1 адвокатом Савка Р.І. 08.07.2020 року подано скаргу на дії державного виконавця, у якій він просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Безносяк Н.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №52960665 від 23.11.2016року, про примусове виконання постанови Сокальського районного суду від 06.12.1999р. №АЕ-111/1999 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 23.11.1999р. і до його повноліття.

Також, як вбачається із матеріалів справи, а також оглянутого виконавчого провадження ВП № 52960665 23.11.2016 року державним виконавцем було відкрито вказане виконавче провадження шляхом винесення відповідної постанови.

Згідно з відповідей на запити державного виконавця із Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника інформацію не знайдено. Згідно з відповідей на запити з Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії, інформацію щодо боржника не знайдено; із Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків інформація щодо боржника відсутня; із Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями інформація щодо боржника відсутня; із Відділення виконавчої дирекції фонду Фонду ССНВНВТПЗ в м.Червонограді Львівської області Щигель Ю.Р. на обліку не перебуває та щомісячних платежів не отримує; із Відділу Держгеокадастру у Львівській області право власності на земельні ділянки не зареєстровано.

З відповіді Державної міграційної служби України у Львівській області встановлено, що ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 18.07.2011р. органом 4690.

Згідно акта державного виконавця від 10.01.2017р. по виході на місце проживання ОСОБА_1 встановлено, що останній відсутній за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Також, державний виконавець звертався до суду з поданнями про примусовий привід боржника, ОСОБА_1 та про оголошення його розшуку.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області Оголошено розшук ОСОБА_1

09.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

15.11.2017р. до Сокальського РВ ДВС Львівської області надійшла заява ОСОБА_5 про нарахування заборгованості. На підставі даної заяви 11.12.2017р. державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах.

За змістом частин першої та другої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у двох формах: 1) у частці від доходу її матері, батька; 2) у твердій грошовій сумі.

Постановою Сокальського районного суду від 06.12.1999р. №АЕ-111/1999 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 23.11.1999р. і до його повноліття.

Таким чином, судовим рішенням присуджено стягувати із ОСОБА_1 кошти на утримання дитини у частці від його доходів. При цьому, зазначення судом, що розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 1/2 неоподатковуваного мінімуму.

Порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), встановлений положеннями статті 195 СК України. Так, частиною другою вказаної норми передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Разом з цим, згідно ч.1.ст.194 СК України в редакції яка діяла на час спірних правовідносин, на момент подання заяви про примусове виконання рішення суду та винесення 23.11.2016р. постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 194 Сімейного кодексу, що введений в дію з 01.01.2004р., якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що у заявника відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Разом з цим, постановою Львівського апеляційного суду від 23.01.2020р. тимчасово обмежити ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, накладених на нього постановою Сокальського районного суду Львівської області від 06.12.1999р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 23.11.1999р. і до його повноліття.

Таким чином, суд переконується в тому, що в ОСОБА_1 дійсно наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася внаслідок того, що він не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, суд дійшов висновку про те, що державний виконавець, виносячи постанови від 21.12.2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у правах, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та державним виконавцем вжито передбачених даним законом дій для виконання рішення суду, атому дана скарга є безпідставною.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами слід відмовити.

Керуючись ст.ст.449, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги адвоката Бордюка Михайла Йосиповича в інтересах ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина