Справа №: 343/803/20
Провадження №: 2/0343/393/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/803/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , до якого входить: житловий будинок, літня кухня, навіс, стайня, вбиральня, криниця, ворота, огорожа, що належало його покійному батькові ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Долина помер його батько ОСОБА_5 . На день смерті останнього згідно із записом в погосподарській книзі № 1, об`єкт господарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, за ним числилося будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . В даному будинковолодінні батько проживав та був зареєстрований. Разом з ним у будинку проживали, проживають та зареєстровані його дружина ОСОБА_4 , він, син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_6 та внуки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після смерті його батька відкрилась спадщина і він являється спадкоємцем першої черги за законом, оскільки батько за життя заповіту не складав. Також за законом спадкоємцями першої черги є його мати ОСОБА_4 та його брати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які на спадкове майно не претендують.

Однак, при оформленні спадщини ним було виявлено розбіжності у написанні прізвищ в їх свідоцтвах, що мало б засвідчити факт родинного зв`язку, а саме: у свідоцтві про смерть його батька та у свідоцтві про народження його батька в графі прізвище вказано ОСОБА_5 , а в свідоцтві про одруження його батьків в графі прізвище після одруження чоловіка та дружини вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У свідоцтві про його народження в графі прізвище вказано ОСОБА_1 , і у графі батько вказано ОСОБА_5 , у графі мати - ОСОБА_4 . 04.04.2017 Долинським районним Івано-Франківської області ухвалено рішення, відповідно до якого встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Долина Івано-Франківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками.

Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте остання, розглянувши його заяву, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що ним не пред`явлено документів власності на спадкове майно за померлим, та запропонувала звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи те, що за життя батько ОСОБА_5 не оформив право власності на спадкове будинковолодіння, у нього не було і технічного паспорта на нього, тому він звернувся в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», яке виготовило йому технічний паспорт на домоволодіння в АДРЕСА_1 та видало довідку № 15 про те, що домоволодіння за вказаною адресою має наступні характеристики, а саме станом на 29.01.2020 (на час проведення технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входить: літ. А - житловий будинок, літ, Б - літня кухня, літ. Б - навіс, літ. Г - стайня, літ. Д - вбиральня, №1 криниця, № 2 ворота, № 3 огорожа. Відповідно до даної довідки реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Оскільки в позасудовому порядку він не має можливості оформити право власності на вказане спадкове домоволодіння, то змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання на нього права власності.

Сторони та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак кожен з них у своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності. Позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, відповідачі позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Також відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 додатково зауважили суду, що не зверталися та не будуть звертатися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Долина, а також до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а відповідачка ОСОБА_4 зазначила, що вона відмовилася від прийняття спадщини, на неї не претендує, не заперечує, щоб право власності на спадкове майно було визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 22.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

15 червня 2020 року та 28 серпня 2020 року до суду від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, а від відповідачів надійшли заяви про визнання позову, в яких кожен з них, в тому числі, просив закінчувати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін та представника позивача без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Ухвалою суду від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 28.11.2011 виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.5).

Як вбачається з довідки № 412 від 12.05.2020, виданої Старомізунським старостинським округом Вигодської селищної ради, згідно із записом у погосподарській книзі №1, об`єкт погосподарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, за ОСОБА_5 числиться будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Таким чином, внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Заповіт померлим не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке йому належало, а саме на будинковолодіння №16 за вказаною адресою.

Відповідно до довідки №414 від 12.05.2020, виданої Старомізунським старостинським округом Вигодської селищної ради, згідно із запису в погосподарській книзі №1, об`єкт погосподарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті на житловій площі було зареєстровані по місцю проживання також: дружина - ОСОБА_4 , син - ОСОБА_1 , невістка - ОСОБА_6 , внук - ОСОБА_7 , внука - ОСОБА_8 (а.с.6).

Тобто, на момент смерті з померлим ОСОБА_5 в зазначеному вище будинку був зареєстрований та проживав позивач, який фактично прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки він протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Крім позивача на момент смерті спадкодавця також була зареєстрована і його дружина (мати позивача) ОСОБА_4 , відповідачка у справі, однак відповідно до заяви про відмову від спадщини, посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., зареєстровано в реєстрі за №900, вона відмовилася від спадщини, зазначила, що спадщину вона не приймала та на неї не претендує, не заперечила, щоб свідоцтво про право власності на майно було видане спадкоємцям, які прийняли спадщину (а.с. 47).

Факт родинних відносин між позивачем та покійним ОСОБА_5 підтверджується рішенням Долинського районного суду від 04.04.017, відповідно до якоговстановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Долина Івано-Франківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Отже, ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 та спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці першої черги - відповідачі у даній справі відповідно або відмовилися від своєї частки у спадковому майні, або ж не приймали її та наміру приймати не мають, про що повідомили у своїх письмових заявах.

Як уже вказувалося вище, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 29.01.2020 за замовленням ОСОБА_1 , будинковолодіння №16 за даною адресою складається з: житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м, житловою - 38,1 кв.м, допоміжною - 15,8 кв.м (літ. А), літньої кухні (літ. Б), навісу (літ. В), стайні (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, воріт, огорожі (№№ 1, 2, 3) (а.с.10-12).

Згідно з даними довідки № 15 від 29.01.2020 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння АДРЕСА_1 (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.13).

14 травня 2020 року приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. за результатами звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, повідомила йому про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно мати документи власності на спадкове майно за померлим, і у випадку їх відсутності вказує на необхідність звернутися до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно (а.с.9).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Оцінка суду:

проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову відповідачами, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

як вбачається з положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . На день смерті останньому належало домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Судом встановлено, що заповіт ОСОБА_5 не складав.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 разом з ним були зареєстровані , зокрема ,його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв його син ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, який на день смерті свого батька був зареєстрований і проживав разом з ним і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини.

Відповідачка ОСОБА_4 , яка на день смерті ОСОБА_5 також була зареєстрована у вказаному вище будинку від прийняття спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву нотаріусу, в якій вказала, що спадщину вона не приймала та не заперечила, щоб свідоцтво про право на спадщину на майно було видане спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто її сину ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно покійного батька ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , факт родинних зв`язків між якими підтверджений наданими суду документами, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Інших спадкоємців, в тому числі з правом на обов`язкову частку у спадщині, які б прийняли спадщину, суд не встановив. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини, а сини ОСОБА_3 і ОСОБА_2 спадщину не прийняли, всі відповідачі у свої заявах суду позов визнали повністю.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивач прийняв спадщину, однак приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння АДРЕСА_1 , оскільки в нього відсутні документи про право власності померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 на дане спадкове майно.

Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права, так як за життя спадкодавець ОСОБА_5 не отримав правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок (літ. А), літня кухня (літ. Б), навіс (літ. В), стайня (літ. Г), вбиральня (літ. Д), криниця, ворота, огорожа (№№ 1, 2, 3), що належало його покійному батькові ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 200, 206, 247 ЦПК України, п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 ,до складу якого входить: житловий будинок (літ. А), літня кухня (літ. Б), навіс (літ. В), стайня (літ. Г), вбиральня (літ. Д), криниця, ворота, огорожа (№№ 1, 2, 3), що належало його покійному батькові ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний зміст рішення суду складено 31 серпня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич