УХВАЛА

28 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 360/1518/19

провадження № 61-12733ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 609 417,90 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року залишено без змін.

26 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бородянського районного суду Київської області

від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 20 липня 2020 року, яка не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої

статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати

Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову,

але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання касаційної скарги,

заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної

скарги у частині оскарження судових рішень щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі ((609 417,90 грн х 1 %) х 200%)

12 188,36 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер.

р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходу бюджету 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 вересня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська