Справа № 211/3848/19
Провадження № 2/211/204/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Гак С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», треті осіби, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що її батько ОСОБА_4 перебуваючи в трудових відносинах з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» 21.02.2013 року загинув, отримавши ушкодження здоров`я несумісні з життям під час виконання своїх посадових обов`язків у зв`язку з падінням під вагонний візок, що рухався. Обставини нещасного випадку викладені в акті розслідування нещасного випадку. Відповідно до п. 6 даного акту , нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Внаслідок зазначеного нещасного випадку, позивач втратила батька, сім`я позивача втратила піклування , турботу та матеріальну допомогу батька, звичайний розклад життя сім`ї позивача зруйнований. Ніщо не може зрівнятися з найвищою соціальною цінністю - життям та здоров`ям людини. А тому позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 250000 грн.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року провадження по справі відкрито, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, пояснила по змісту позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги , зазначив, що вини відповідача в смерті батька позивача немає, що підтверджується актами. Надано відзив, згідно якого, вбачається, що з 07.07.2002 року ОСОБА_4 працював машиністом бульдозера відокремленого структурного підрозділу "Колійна машинна станція № 80. , загинув в результаті нещасного випадку, що стався 21.02.2013 року. 10.12.2012 року ОСОБА_4 пройшов перевірку знань з охорони праці , що підтверджується протоколом №1 засідання комісії перевірки знань з охорони праці від 10.12.2012 року . Як вбачається з акту № 1 про нещасний випадок , пов`язаний з виробництвом від 18.03.2013 року за формою Н-1 та Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку , що стався 21 лютого 2013 року о 14-50 год. у відокремленому структурному підрозділі "Колійна машинна станція № 80 від 07.03.2013 року , що складений комісією, причиною нещасного випадку стало порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 1.10, 1.12 Інструкції з охорони праці № 26 для машиністів бульдозерів , затвердженої наказом начальника "Колійна машинна станція № 80 " від 03.11.2011 року № 529. Крім того позовна заява не містить жодних доказів моральних страждань. А тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити .

В судовому засіданні представник третьої особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Гак С.П. пояснила, що дійно проводилося розслідування за фактом смерті ОСОБА_4 , нещасний випадок пов`язаний з роботою, у акті визначена винна особа ОСОБА_4 . Надано письмові пояснення відповідно яких наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 22 лютого 2013 року (правонаступником якого є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області) була утворена комісія з проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21 лютого 2013 року о 14 год 50 хв. у відокремленому структурному підрозділі «Колійна машинна станція № 80» Державного підприємства «Придніпровська залізниця». Комісія у період з 27 лютого 2013 року по 07 березня 2013 року провела спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався на колії № 1 І виробничої бази ВСП «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця» з ОСОБА_4 . Розглянувши матеріали спеціального розслідування, ознайомившись з пояснювальними записками свідків, висновком Криворізького міжрайонного відділ) ОКЗ «Бюро СМЕ» № 387 від 05.03.2013р. та у відповідності до п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1232 комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком з машиністом бульдозера ОСОБА_4 визнати таким, що пов`язаний з виробництвом. Особою, дії чи бездіяльність якою привели до нещасного випадку комісія вбачає ОСОБА_4 . За результатами роботи комісії встановлено, що причиною настання нещасною випадку стало невиконання вимог інструкції з охорони праці. Повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався на колії № 11 виробничої бази ВСП «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця» з ОСОБА_4 не проводилось. Акти за формою Н-5 та Н-1, затверджені 18.03.2013р. начальником територіального управління Держгірпромнагляду, не оскаржувались. Головне управління Држпраці у Дніпропетровській області керуючись ст. 43. 53 Цивільного процесуального кодексу України просить врахувати вищевикладене і покладається на розсуд суду при прийнятті рішення по справі.

В судове засідання представник третьої особи Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області не з`явилася, повідомлена налажним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження), який за життя працював у відокремленому структурному підрозділу «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця», водієм бульдозера.

21 лютого 2013 року при виконанні трудових обов`язків з ОСОБА_4 стався нещасний випадок, в результаті якого він помер, про що підприємством складений акт № 1 від 18 березня 2013 року про нещасний випадок, за формою Н-1 (а.с. 11-13), та акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21 лютого 2013 року о 14-50 годині у відокремленому структурному підрозділі «Колійна машинна станція № 80» Державного підприємства «Придніпровська залізниця», за формою Н-5 (а.с. 14-17).

Відповідно до зазначених актів, нещасний випадок стався внаслідок порушення машиністом бульдозера ОСОБА_4 вимог пунктів 1.10, 1.12.1 Інструкції з охорони праці № 26 для машиністів бульдозеру.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2013 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 40 років (а.с. 10).

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

За змістом статті 1167 ЦК України якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Тому оскільки смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати позивачу, як доньці, завдану моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди в зв`язку зі смертю батька, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує ступінь вини самого потерпілого у настанні нещасного випадку на виробництві, а також вину відповідача у незабезпечені безпечних умов праці, інші обставини справи, зокрема фізичні та моральні страждання позивачки, їх тривалість, вимушені зміни у її житті, наслідків, що наступили.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягає відшкодуванню в сумі 150 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережила та переносить на теперішній час.

Крім того, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, 153 КЗпП України, ст. 1167, 1168 ЦК України, ст.ст.. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» , треті осіби, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», , місцезнаходження: за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, на користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди, завданої внаслідок смерті батька на виробництві, в розмірі 150000 (сто п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», , місцезнаходження: за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5 на користь держави судовий збір в сумі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят ) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення. Якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2020 року.

Суддя: Н. О. Сарат