ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2242/20
провадження № 2/753/4459/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України, про зобов`язання вчинити дії. Разом з тим, в позовній заяві позивач просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» тимчасово припинити ОСОБА_1 нарахування платежів за кредитним зобов`язанням.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти дії.

Відповідно до ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 150 ч. 10 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову, які є тотожними позовним вимогам, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України, про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Цимбал І.К.