Справа № 541/2218/19
Провадження №2/541/129/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В.М.,

за участю секретаря Байва Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.03.1993 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ. А-1 загальною житловою площею 67,2 кв.м., гараж-сарай «Б,б,б», сарай з пристройкою «В.в.в». сарай «Г», погребів «Д,дЗ», вбиралень «Е,Ж», огорожі, 1,2, газопроводу.

Інша частина будівлі, а саме 2/5 частини будинку в АДРЕСА_1 з надвірними побудовами на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить ОСОБА_2 .

Рішенням Миргородської міської ради № 998 від 16.09.1997 ОСОБА_1 на підставі поданої заяви, передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, та дозволено в установленому порядку одержати Державний акт на право власності на землю.

Рішенням Миргородської міської ради № 1071 від 22 жовтня 1997 року ОСОБА_2 , на підставі поданої заяви, передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 400 кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, та дозволено в установленому порядку одержати Державний акт на право власності на землю.

10.09.2007 року ОСОБА_1 на підставі рішення Миргородської міської ради № 998 від 16.09.1997 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :50:039:0042 площею 0,0600 га. яка розташована по АДРЕСА_1 .

10.09.2007 року ОСОБА_2 на підставі рішення Миргородської міської ради № 1071 від 22 жовтня 1997 року отримано державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :50:039:004і площею 0,0400 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На даний час між приміщеннями, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві поставлені перегородки, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, який їх розділяє. Приміщень, якими користуються спільно позивач та відповідач - немає.

Вважає, що вона, як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна, а саме: житлового будинку літ. АІ, в тому числі коридор - 3,8 кв.м., кухня, 7,9 кв.м., житлова кімната - 12,2 кв.м., житлова кімната - 26.4 кв.м., санвузол - 5,0 кв.м., а також гараж літ.Б-20,5 кв.м., сарай літ. Б-30.8 кв.м., погрібник з погребом літ. Б-8,7 кв.м., сарай літ.В-7,3 кв.м., сарай літ.в'-6,3 кв.м.ч сарай літ. В-7,4 кв.м., вбиральні літ.Ж-1,1 кв.м., літня кухня літ.З-24,3кв.м., погріб літ.К-7,8 кв.м., що підтверджується висновком ДП «Інвентаризатор-М» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 30.08.2019 року №47, оскільки за технічними показниками 3/5 частини об`єкта є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі, тому просила виділити вищезазначене майно в натурі та припинити право спільної часткової власності.

Ухвалою судді від 02.10.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року по справі призначено судову будівельно - технічну експертизу, справу зупинено.

30 квітня 2020 року справ повернута з експертної установи з наданим висновком експерта.

Ухвалою суду від 08 травня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності - поновлено.

Ухвалою суду від 16.06.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

23 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому вказувала, що заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки питання щодо виділення в натурі частки з майна що є у спільній часткові власності вирішене встановленому законом порядку і ніхто права позивача щодо її володіння і користування в натурі належною їй часткою не порушує. З приводу припинення справа спільної часткової власності , то ця вимога суперечить закону. Зазначала, що з позивачкою ОСОБА_1 і так у власності і користуванні цілком відокремлені частини будинку з самостійними виходами для кожної з сторін права часткової власності, тобто - квартири, які при цьому є повністю ізольованими одна від одної, які мають всі ознаки повноцінних квартир (кімнати, кухня, санвузол, інші допоміжні приміщення, тощо). Більш того, питання виділення в натурі було вирішене ще за попередніх власників будинку за діючим на той час законодавством З тих часів, кожна з сторін і їх правонаступники володіли і користувалися своїми частками будинку в натурі - в повному обсязі, як окремими квартирами, в тому числі здійснювали добудови, прибудови, перебудови, самостійно вирішуючи ці питання. Згодом сторони приватизували земельні ділянки, що жодним чином не впливає на характер прав власності на житловий будинок, на частки у праві власності сторін на нього, на права володіння і користування належними кожній з сторін квартирами. Стосовно інших споруд навколо будинку, то вони ні коли не визначалися об`єктами спільної сумісної та/або спільної часткової власності, вони є розташованими виключно на земельних ділянках, що належать на праві приватної власності кожної з сторін, не зачіпають права власності іншої з сторін. Дозволи на будову цих споруд сторони одержували самостійно, незалежно одна від одної. Таким чином у задоволенні другої вимоги має бути відмовлено через відсутність підстав для звернення і через безпідставність самої вимоги.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, оскільки відповідно до експертного висновку мається технічна можливість виділити в натурі частки співвласників в домоволодінні по АДРЕСА_1 , а саме : ОСОБА_1 - 3/5 частини (що перебуває у її фактичному користуванні) та ОСОБА_2 - 2/5 частини (що перебуває у фактичному користуванні останньої). Просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав, що позивач не надала доказів необхідності звернення до суду щодо виділу із спільної часткової власності 3/5 частини житлового будинку, оскільки спір вирішено рішенням Народного суду Миргородського району Полтавської області від 16 липня 1958 р. в справі № 2-313/1958 за позовом ОСОБА_7 (попереднього власника) до ОСОБА_8 (попереднього власника) з тими ж позовними вимогами. Також вважав що відсутні підстави для звернення до ОСОБА_2 , так як остання не порушувала прав позивача. Просив відмовити в задоволенні позову. Вважав, що позов пред`явлено безпідставно.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

30.03.1993 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ. А-1 загальною житловою площею 67,2 кв.м., гараж-сарай «Б,б,б», сарай з пристройкою «В.в.в». сарай «Г», погребів «Д,дЗ», вбиралень «Е,Ж», огорожі, 1,2, газопроводу (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 січня 1994 року ОСОБА_2 належить 2/5 частини будинку в АДРЕСА_1 з надвірними побудовами (а.с.8).

Рішенням Миргородської міської ради № 998 від 16.09.1997 ОСОБА_1 на підставі поданої заяви, передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, та дозволено в установленому порядку одержати Державний акт на право власності на землю (а.с.12).

Рішенням Миргородської міської ради № 1071 від 22 жовтня 1997 року ОСОБА_2 , на підставі поданої заяви, передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 400 кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, та дозволено в установленому порядку одержати Державний акт на право власності на землю (а.с.9).

10.09.2007 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :50:039:0042 площею 0,0600 га. яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 10)..

10.09.2007 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :50:039:004і площею 0,0400 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.11).

В 2007 році виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (а.с.15-29).

24 квітня 2020 року наданий висновок експерта №41 за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи відповідно до якої експертом встановлено, що мається технічна можливість виділити в натурі частки співвласників в домоволодінні по АДРЕСА_1 , а саме : ОСОБА_1 - 3/5 частини (що перебуває у її фактичному користуванні) та ОСОБА_2 - 2/5 частини (що перебуває у фактичному користуванні останньої).

Варіанти розподілу житлового будинку згідно фактично користування , першому співвласнику ОСОБА_1 на 3/5 ідеальної частини пропонується виділити квартиру №1 (червоний колір в додатку 2 до висновку): в житловому будинку літ. «А-1» : коридор 1-1 площею 3,4 кв.м., кухня 1-2 площею 7,9 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,2 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 26,4 кв.м., санвузол 1-5 площею 5,0 кв.м.

Загальна площа приміщень що виділяються ОСОБА_1 складає 54,9 кв.м. По господарським будівлям і спорудам: гараж літ. «Б»; сарай літ. «б»; погрібник з погребом літ. «б1»; сарай літ. «В»; сарай літ. «в 1»; сарай літ. «в»; убиральня літ. «Ж»;літня кухня літ. «З»; погріб літ. «К» огорожа №1-4

Другому співвласнику ОСОБА_2 на 2/5 ідеальної частини пропонується виділити квартиру №2 (блакитний колір в додатку 2 до висновку): в житловому будинку літ. «А-1»: сіни 2-1 площею 14,2 кв.м., кухня 2-2 площею 9,6 кв.м., кімната житлова 2-3 площею 18,6 кв.м., кімната житлова 2-4 площею 10,0 кв.м.

Загальна площа приміщень що виділяються ОСОБА_2 складає 52,4 кв.м..

По господарським будівлям і спорудам: сарай літ. «Г» сарай літ. «Д»; убиральня літ. «Є».

Існуючі зовнішні мережі газопостачання по даному варіанту розподілу будуть знаходитись у спільному користуванні співвласників. Горищем кожен із співвласників буде користуватись над своєю частиною будинку. Для здійснення запропонованого варіанту виділу часток з нерухомого майна переустаткування по житловому будинку проводити не потрібно (а.с. 144-161).

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належать особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За положенням ч 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Статтею 358 ЦК України встановлено що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному користуванні останньої , а саме: 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., та складається з: коридору 1-1 площею 3,4 кв.м., кухня 1-2 площею 7,9 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 26,4 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: гараж літ. «Б»; сарай літ. «б»; погрібник з погребом літ. «б1»; сарай літ. «В»; сарай літ. «в 1»; сарай літ. «в», убиральня літ. «Ж»; літня кухня літ. «З»; погріб літ. «К» огорожа №1-4.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: коридору 1-1 площею 3,4 кв.м., кухня 1-2 площею 7,9 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 26,4 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди : гараж літ. «Б»; сарай літ. «б»; погрібник з погребом літ. «б1»; сарай літ. «В»; сарай літ. «в 1»; сарай літ. «в», убиральня літ. «Ж»; літня кухня літ. «З»; погріб літ. «К» огорожа №1-4.

Суд вважає необгрунтованими твердження представника відповідача, що сторони по справі є власниками окремих квартир у багатоквартирному будинку, оскільки це спростовується даними довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 21 листопада 2018 року № 1185 відповідно до якої право власності на житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим номером 52 в реєстровій книзі 16 за: ОСОБА_2 - 2/5 частини , згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.1994 виданого Другою Миргородською ДНК за р. №120; ОСОБА_1 - 3/5 частини, згідно Свідоцтва про право на спадщину по закону від 30.03.1993 виданого Миргородською ДНК за р.№680 (а.с.54), що підтверджує факт належності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 . З цих підстав суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про безпідставне пред`явлення позивачем позову до співвласниці будинку з метою вирішення спору щодо припинення права спільної часткової власності .

Суд не може погодитися із запереченнями відповідача та його представника про відсутність спору та обов`язок позивача досудового врегулювання спору до звернення до суду, оскільки факт виникнення спору підтверджується позицією відповідача по суті спору (не визнання позову) та відсутністю законодавчо закріпленого обов`язку співвласника майна досудового вирішення спору, який є предметом судового розгляду.

Твердження представника відповідача, що даний спір вирішений рішенням Народного суду Миргородського району Полтавської області від 16 липня 1958 р. в справі № 2-313/1958 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділення в натурі частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 попереднім співвласникам (а.с.53), оскільки не є тотожними позовним вимогам про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12188 гривень 80 копійок понесених судових витрат (судовий збір 1536,80 грн., 5000,00 грн. витрати на правничу допомогу, 5652,00 грн. витрати на проведення експертизи), які документально підтверджуються квитанцією про сплату судового збору, попереднім розрахунком судових витрат, актом здачі - приймання висновку експерта (а.с. 4,30,161).

Керуючись ст.ст. 15,16, 317, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному користуванні останньої , а саме: 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., та складається з: коридору 1-1 площею 3,4 кв.м., кухня 1-2 площею 7,9 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 26,4 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: гараж літ. «Б»; сарай літ. «б»; погрібник з погребом літ. «б1»; сарай літ. «В»; сарай літ. «в 1»; сарай літ. «в», убиральня літ. «Ж»; літня кухня літ. «З»; погріб літ. «К» огорожа №1-4.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: коридору 1-1 площею 3,4 кв.м., кухня 1-2 площею 7,9 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 26,4 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди : гараж літ. «Б»; сарай літ. «б»; погрібник з погребом літ. «б1»; сарай літ. «В»; сарай літ. «в 1»; сарай літ. «в», убиральня літ. «Ж»; літня кухня літ. «З»; погріб літ. «К» огорожа №1-4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12188 (дванадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 80 копійок .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Жовтневе, Лубенського району, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Безпальчевське, Гельмязівського району, Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 29 серпня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин