Справа № 2-1095/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.,

за участю заявника: адвоката Кісь Л.С.

за участю приватного виконавця Хохлова К.К.

за участю представника ТОВ «ФК «Форінт» Кошман О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання відновити порушено право , суд

ВСТАНОВИВ:

Кісь Л.С., що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Форінт», звернулася до суду зі скаргою про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання відновити порушене право. Скаргу мотивує тим, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 679 768, 89 грн., а також судові витрати в сумі 1820, 00 грн., а всього 1 681 588, 89 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. 13.04.2020 року прийняв до примусового виконання виконавчий лист №2-1095, виданий 09.02.2012 року Бердянським міськрайонним судом стягувачу ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та відкрив виконавче провадження №61815358 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість 1 681 588,89 грн., яку вважає винесеною з низкою грубих порушень вимог законодавства та яка є незаконною з наступних підстав:

Відкриття провадження приватним виконавцем Хохловим К.К. відбулося з порушенням вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за заявою особи, відмінної від особи стягувача, зазначеного у виконавчому листі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 09.10.2018 року вирішено питання про заміну стягувача ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» в іншому виконавчому провадженні №35481004.

Вважає, що оскільки ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен банк Аваль» за пред`явленим виконавчим листом №2-1095/11 від 09.02.2012 року було стороною у справі, позивачем, є стягувачем, то відповідно ТОВ «ФК «Форінт» не має права пред`являти в/л №2-1095/11 від 04.02.2011 року до виконання від свого імені.

За таких обставин постанова приватного виконавця Хохлова К.К. від 13.04.2020 року про прийняття до виконання в/л №2-1095/11 від 09.02.2012 року за заявою ТОВ «ФК «Форінт» є протиправною.

Крім того, приватним виконавцем Хохловим К.К. у постанові від 13.04.2020 року протиправно змінена резолютивна частина виконавчого документа на користь особи, відмінної від особи стягувача, тобто в резолютивній частині постанови змінений стягувач, а саме: замість ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» вказано стягувача ТОВ «ФК «Форінт».

Крім того, приватним виконавцем Хохловим К.К. в/л №2-1095/11 здійснено поза строками пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, оскільки рішення суду по справі №2-1095/11 за даними ЄДРСР набрало законної сили 05.07.2011 року та строк пред`явлення до виконання в/л №2-1095/11 сплинув 04.07.2012 року. Таким чином, приватним виконавцем Хозловим К.К. виконавчий лист прийнятий з порушенням строків, встановлених ст.12 Закону №1404-VІІІ.

З отримання 09.07.2020 року вимоги №2054 приватного виконавця Хохлова К.К. боржнику стала відома інформація що ВП №61815358 відкрито за в/л №2-1095/11.

Просить визнати неправомірною постанову від 13.04.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа №2-1095, виданого 09.02.2012 року Бердянським міськрайонним судом стягувачу ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» за заявою ТОВ «ФК «Форінт» та відкриття виконавчого провадження №61815358.

Представник ОСОБА_2 адвокат Кісь С.С. скаргу підтримала у повному обсязі, просить суд її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог, викладених у скарзі, у повному обсязі. В задоволенні скарги просить відмовити. Свої обґрунтування незгоди зі скаргою навів у поданому відзиві.

Представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «Форінт» адвокат Кошман О.П. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог, викладених у скарзі, у повному обсязі, в задоволенні скарги просить відмовити з підстав, викладених у відзиві і письмових поясненнях, долучених до матеріалів скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Стаття 1291 Конституції України передбачає ухвалення судом свого рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, про що зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Положеннями ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 3 ст.451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» є правонаступником стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого у справі №2-1095/11.

Встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 679 768, 89 грн., а також судові витрати в сумі 1820, 00 грн., а всього 1 681 588, 89 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 09.10.2018 року, яка набрала законної сили, задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення від 14.04.2011 року у справі №2-1095/11 за позовом Публичного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с.48-51 т.1).

Таким чином здійснено процесуальне правонаступництво відносно стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника, ТОВ «Фінанасова компанія «Форінт» у справі № 2-1095/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.04.2020 року приватному виконавцю Хохлову К.К. надійшла заява ТОВ «ФК «Форінт» про відкриття виконавчого провадження, до якої долучено оригінал виконавчого листа від 09.02.2012 року по справі №2-1095, копія ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2018 року по справі №2-1095/11, копія довіреності на представника ТОВ «ФК «Форінт» (а.с.92-94 т.1).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

13 квітня 2020 року приватним виконавцем Хохловим Кирилом Костянтиновичем відкрито виконавче провадження №61815358 за виконавчим листом №2-1095/11, виданого 09.02.2012 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на корись стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» заборгованості у розмірі 1 681 588, 89 грн. (а.с.95-96).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що відповідно до п. 13 Розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень на підставі постановленої судом ухвали про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження.

Відповідно до положень частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Саме з моменту заміни стягувача судом новий стягувач вправі безпосередньо реалізувати свої права у виконавчому провадженні. (Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі №667/4897/13-ц).

Таким чином суд дійшов висновку, що оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» є правонаступником стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа , виданого у справі №2-1095/11, тому приватний виконавець Хохлов К.К. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №61815358 відносно ОСОБА_2 по виконанню виконавчого листа №2-1095/11 від 09.02.2012 року діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Щодо доводів представника боржника адвоката Кісь Л.С. про незаконність відкриття 13 квітня 2020 року виконавчого провадження через те, що трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив відповідно до відмітки у виконавчому листі 06.07.2012 року, то з ними погодитися не можна через їх необґрунтованість.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII. Відповідно до п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 року № 1404, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

У відповідності до п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинності 5 жовтня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення,а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює початок перебігу строку для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання -з дня його повернення.

Постановою заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бородіною Ю.О., по виконавчому провадженню №35481004, 07.04.2020 року виконавчий лист «2-1095/11, виданий Бердянським міськрайонним судом 09.02.2012 року, повернутий стягувану Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Форінт» згідно заяви стягувача від 06.04.2020 року (а.с.126 т.1).

Вказана постанова є чинною, боржником не оскаржувалася.

Як вбачається з відмітки державного виконавця у виконавчому листі, виданого Бердянським міськрайонним судом 09.02.2012 року по справі №2-1095/11, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором , він повернутий державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби стягувачу 07.04.2020 року на підставі ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.90-91).

Стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», яка є правонаступником ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт«, звернулося до приватного виконавця Хохлова К.К. із заявою про відкриття виконавчого провадження 13.04.2020 року, тобто до закінчення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі вказаного виконавчого листа №2-1095/11, виданого 09.02.2012 року, з відміткою державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення 07.04.2020 року стягувачу на підставі ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Хохловим К.К. прийнято оспорювану постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2020 року ВП №61815358.

Твердження представника боржника ОСОБА_1 що строк для виконання даного виконавчого листа сплинув спростовуються повідомленнями державного виконавця №22853 від 27.05.2013 року, № 41792 від 30.09.2013 року, відповідно до яких виконавчий лист №2-1095/11 від 09.02.2012 року знаходився на виконанні у зведеному виконавчому провадженні, про що, як вбачається з листа ОСОБА_2 від 30.09.2013 року, боржнику було відомо (а.с.133 т.1).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади, виконавчий лист №2-1095/11, виданий 09.02.2012 року, знаходився у зведеному виконавчому провадженні №31278332 та підставі даного виконавчого листу була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.02.2012 року, тобто вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні у державного виконавця (а.с.220-222).

Суд приймає до уваги, що боржником за весь час, дії державного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження та виконання даного виконавчого листа, у встановленому законом порядку не оскаржував.

За таких обставин суд приходить до висновку, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження діяв правомірно, в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та не порушив права, свободи та інтереси заявника ОСОБА_2 .

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, оскільки скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.447-452 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, приватне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання відновити порушено право, відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали складений 31 серпня 2020 року.

СуддяЛ. В. Богомолова