Єдиний унікальний номер справи 235/3843/19
Номер провадження 2-о/235/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавцем на ім`я заявника складено заповіт. Після смерті бабусі заявником вжито заходи для вступу в права на спадщину. У видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, з причини неналежного документального підтвердження проживання заявника разом із спадкодавцем (різні адреси реєстрації). Факт сумісного проживання зі спадкодавцем підлягає встановленню в судовому порядку, в зв`язку з чим заявник звернулася до суду за захистом оспорюваних прав.

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Молчанова Н.В. (діє на підставі ордеру на ведення справи, договору про надання правової допомоги) на виклик до суду не з`явилися, в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на виклик до суду не з`явилися, адресували заяви про визнання обставин, викладених заявником ОСОБА_1 в заяві, просять справу розглянути без їх участі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Покровська (до перейменування Красноармійська) Донецької області, адреса реєстрації місця проживання з 05.11.2002 року - АДРЕСА_1 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 6).

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , - родинні відносини документально підтверджено:

- свідоцтвом серійний номер НОМЕР_1 про народження ОСОБА_1 , матір`ю якої записано ОСОБА_2 (а.с. 8);

- свідоцтвом серійний номер НОМЕР_2 про укладення шлюбу ОСОБА_1 , та присвоєння прізвища за чоловіком « ОСОБА_1 » (а.с. 9).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 (відомості не оспорюються учасниками справи).

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , родинні відносини документально підтверджено:

- свідоцтвом серійний номер НОМЕР_3 про народження ОСОБА_2 , матір`ю якої записано ОСОБА_4 (а.с. 10);

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 23.11.2018 року про одруження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , присвоєнням прізвища за чоловіком « ОСОБА_2 » (а.с. 11);

- свідоцтвом серійний номер НОМЕР_4 про розірвання шлюбу ОСОБА_2 , після розлучення прізвище залишено « ОСОБА_2 »;

- свідоцтвом серійний номер НОМЕР_5 про укладення шлюб ОСОБА_2 з присвоєнням прізвища за чоловіком « ОСОБА_2 » (а.с. 13).

Таким чином, ОСОБА_1 є онукою по материнській лінії ОСОБА_4 (родинні відносини документально підтверджено).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (свідоцтво про смерть - а.с. 7), після її смерті в порядку ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить земельна ділянка площею 4,7384 гектарів, розташована на території Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області, кадастровий номер :05:000:0534 (об`єкт нерухомого майна належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серійний номер ЯЖ № 435329 - а.с. 13).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_4 за життя скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту.

Згідно заповіту, посвідченого 16.08.2005 року секретарем виконкому Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області, - ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зроблено таке розпорядження - все належне майно заповідає онуці ОСОБА_1 Заповіт не скасований, є чинним (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

16 листопада 2018 року ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , при цьому з вимогами чинного законодавства про черговість спадкування, про строки та умови для прийняття спадщини, правові наслідки неприйняття спадщини освічений; заяву адресовано приватному нотаріусу Покровського районного нотаріального округу, та посвідчено секретарем виконкому Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області (а.с. 19).

Заявник ОСОБА_1 вважає себе такою, що прийняла спадщини згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, положенням якої передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Заявником ОСОБА_1 вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерті бабусі, однак в реалізацію юридичних прав спадкоємця виникли певні перешкоди.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) - після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 51, 52).

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що при зверненні до нотаріальної контори було роз`яснено порядок прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а саме з посиланням на норми ст. 1270 ЦК України, п. 1.2, 1.13, п. 3.15, 3.23 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріусом рекомендовано підтвердження факту прийняття спадщини, оскільки спадкодавця було зареєстровано не за однією адресою зі спадкодавцем (лист приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області № 106/02-31 від 03.04.2019 року).

З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

В судовому порядку підлягає встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю бабусею ОСОБА_4 до дня смерті останньої.

Так, в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається.

Зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 (згідно відомостей в паспорті).

Згідно довідки Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області № 157 від 04.02.2019 року - ОСОБА_4 , 1926 року народження з 17.05.1978 року була зареєстрована за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Жовте, але з 02.08.2004 року за місцем реєстрації не проживала (а.с. 21).

Згідно довідки комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 549 від 29.01.2019 року - ОСОБА_1 фактично без реєстрації проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 05.01.2015 року до 25.02.2016 року, допомагала своїй матері ОСОБА_2 доглядати за хворою бабусею ОСОБА_4 , 1926 року народження, яка була зареєстрована за адресою: с. Жовтне Новотроїцької сільської ради Покровського району, але мешкала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 02.08.2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_13 (допитана за клопотанням заявника) в судовому засідання пояснила, що підтримує досить дружні відносини з ОСОБА_2 , яка проживає в будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком та донькою ОСОБА_1 . Крім того, за вказаною адресою до своєї смерті проживала матір ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка в силу похилого віку та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду. Піклування за бабусею забезпечила ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала з бабусею ОСОБА_4 в одному житловому будинку, вели спільне господарство, разом користувалися речами звичайної обстановки. Інші відомості, які могли спростувати такі доводи заявника, або вказати на сумнівність обґрунтувань цієї частини розглядуваної заяви, - судом не встановлено.

Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення спадкових прав.

Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру видачі заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент смерті останньої, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 14.02.2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 Суддя: :