Провадження № 2/756/200/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Ковалевського Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2016 року звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову вказує, на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 19.01.2001 року Київською державною нотаріальною Конторою № 11 за реєстровим № 5-Н-28, який зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 24 квітня 2001 року в реєстровій книзі № 92-184 з реєстровим номером № 912/30389 ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .

10.11.2015 року невідомі особи проникли у кв. АДРЕСА_1 , що належить позивачу і змінили замки на вхідних дверях.

10.11.2015 з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 47292798 від 10.11.2015 року позивач дізналася, що згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.09.2015 Державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24893727 від 30.09.2015 (номер запису про право власності: 11397817), відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», .

Відповідно до вищезазначеної інформаційної довідки № 47292798 від 10.11.2015 підставою виникнення права власності є дублікат іпотечного договору р.н. 4547 від 08.02.2008 серія та номер: 2564, виданий 26.03.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

08.02.2008 між ВАТ «Сведбанк» , який змінив своє найменування на ПАТ «СведБанк», який змінив назву на ПАТ «Омега Банк» та позивачем було укладено іпотечний договір № 2621/0208/88 -018-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Каплуном Ю.В, зареєстрований в реєстрі № 4547, відповідно до якого позивач передала в іпотеку ПАТ «Омега Банк» належне їй на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_3 на забезпечення основного зобов`язання (кредитний договір № 2621/0208/88-018, укладений 08.02.2008 між ПАТ «Омега Банк» та ОСОБА_3 )

На підставі п.12 вищезазначеного іпотечного договору №2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008 за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

08.02.2008 між ПАТ «Омега Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2621/0208/88-018 відповідно до якого ПАТ «Омега банк» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 105 000 доларів США на строк з 08 лютого 2008 року по 06 лютого 2014 року.

П.1.4 вищезазначеного кредитного договору № 2621/0208/88-018 від 08.02.2008 передбачає, що кредитні кошти призначені на споживчі цілі.

На підставі п.2.1 Кредитного договору № 2621/0208/88-018 від 08.02.2008 забезпечення виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов даного договору та інших витрат, виступає іпотека квартира АДРЕСА_1 .

Умови передачі майна в іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки, регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між ПАТ «Омега Банк» та позивачем (п.2.1 кредитного договору № 2621/0208/88-018 від 08.02.2008).

Згідно п.3.1 Кредитного договору №2621/0208/88-018 від 08.02.2008 позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 щомісяця, через касу ПАТ «Омега банк» згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного договору, крім випадків, передбачених п.3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору № 2621/0208/88-018 від 08.02.2008 проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця в період з 01 по 10 число включно за попередній період на момент повернення кредиту на рахунок відсотків НОМЕР_2 через касу Банку.

В повідомленні від 03.01.2009 ПАТ «Омега Банк» про зміну умов кредитного договору №2621/0208/88-018 від 08.02.2008, направленого позивачу та позичальнику, зазначено, що прострочена заборгованість ОСОБА_3 станом на 03.12.2009 перед ПАТ «Омега Банк» за кредитним договором становить: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 10213 дол. США, прострочена заборгованість за процентами в сумі 5990 доларів США, також позичальнику було нараховану неустойку згідно умов Кредитного договору, а саме пеня в розмірі 1081,46 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає суму: 8641,40 грн., а всього як вважає відповідач прострочена заборгованість за кредитним договором становить 17284,46 дол.США та 8641,40 грн.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та порядком змін умов Кредитного договору, передбаченим п.3.8 Банк повідомив позичальника про те, що умови Кредитного договору змінено. Строк виконання позичальником своїх зобов`язань у повному обсязі (повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань) настає на десятий календарний день з 04.12.2009, тобто з дня направлення третій особі цього повідомлення.

Станом на 14.12.2009, як вважав ПАТ «Омега Банк», позичальник зобов`язаний буде сплатити заборгованість по Кредитному договору достроково у повному обсязі, яка включає: заборгованість по кредиту, процентах та пеню за несвоєчасне погашення процентів та кредиту.

В подальшому ПАТ «Омега Банк» надіслав позивачу та позичальнику вимогу від 16.12.2009, в якій зазначено, що станом на 14.12.2009, умови Кредитного договору змінено, відповідно позичальник зобов`язаний сплатити заборгованість по Кредитному договору в повному обсязі. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 16.12.2009, як вважає ПАТ «Омега Банк» 91974,41 дол.США (без врахування пені).

Згідно п. 3.10 Кредитного договору та ст.35 Закону України «Про іпотеку ПАТ «Омега Банк» вимагав в 30-денний строк з дня отримання позичальником та позивачем вимоги усунути порушення по виконанню зобов`язань за кредитним договором та сплатити заборгованість у повному обсязі.

23.06.2010 за зверненням ПАТ «Омега Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис № 4133 від 23.06.2010 на іпотечному договорі № 2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності позивачу. За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1 задовольнити вимоги Банку у розмірі 94735,05 дол. США та 87364,37 грн., 6700 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2012, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12.09.2012 визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Осипенка Д.О. вчинений 23 червня 2010 та зареєстрований в реєстрі № 4133 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 таким, що не підлягає виконанню.

У березні 2012 ПАТ «Омега Банк» звертався до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який ухвалою від 05.12.2012 залишений без розгляду.

В березні 2012 ПАТ «Омега Банк» звертався до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 10.12.2012 позов залишено без розгляду.

Також ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.12.2015 року було залишено без розгляду позов ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначає, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Зазначає, що оскільки сплив строк позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Вважає, що сплив позовної давності за вимогами кредитора, який відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові, а тому вже жодна вимога не підлягає примусовому здійсненню за будь-якого розгляду суперечки, порушеної після цього моменту. Зазначає, що позовна давність за вимогами по кредитному договору та по іпотечному договору укладеному на забезпечення основного зобов`язання сплила після 14.12.2012 року.

В іпотечному договорі №2621/0208/88-018-Z-1 укладеному між ПАТ «Омега Банк» та позивачем 08.02.2008 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 4547 відсутнє застереження в розумінні Закону України «Про іпотеку», а положення 12.3 цього договору іпотеки не є застереженням у розумінні Закону України «Про іпотеку», а лише передбачають один із можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Зазначає, що договір про задоволення вимог Іпотекодоржателя на підставі п.12.3 іпотечного договору нею не укладався.

З інформаційної довідки № 47292798 від 10.11.2015 року (Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) убачається, що предмет іпотеки - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на підставі постанови ВП 20154519 від 12.07.2010 винесеної ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження 10025886.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.04.2015 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс до ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовлено. У даній справі оскаржувалася правомірність арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015 заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» про відмову від апеляційної скарги задоволено та прийнято відмову від апеляційної скарги, провадження за апеляційною скаргою закрито.

Зазначає, що державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було проведено державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. (внесено запис про право власності № 11397817 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ) (з відкриттям розділу), індексний номер : 24893727 від 30.06.2015 ) коли у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був наявний запис про заборону відчуження майна (арешт нерухомого майна на підставі постанови ВП 20154519 від 12.07.2010 винесеної ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, реєстраційний номер обтяження 10025886), що в свою чергу вважає перешкодою для проведення реєстрації права власності.

Предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 2621/0208/88-018-Z-1 укладеного між ПАТ «Омега Банк» та позивачем 08.02.2008 - квартира АДРЕСА_1 , на момент виникнення спірних правовідносин використовувався як місце постійного проживання майнового поручителя - позивача, у власності позивача на момент виникнення спірних правовідносин не знаходилося інше нерухоме житлове майно, загальна площа вищезазначеної квартири становить 55,10 кв.м., отже протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в редакції яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин не може бути примусово стягнуто (відчужене без згод власника) вищезазначене нерухоме майно.

Приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. нотаріальна дія з нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права власності на вказане нерухоме майно не мало місця. Вказує, що дії нотаріуса Кобелєвої А.М. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки були протиправними у зв`язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Посилаючись на ст.55, 124 Конституції України, ст.30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.2 ст.37 Закону України «Про іпотеку» просить суд скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 24893727 від 30.09.2015 р. (номер запису про право власності № 11397817) відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Ухвалою від 25.11.2016 року у відкритті провадження відмовлено, з посиланням на те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справа Апеляційного суду міста Києва від 23.02.2017 року ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 25.11.2016 скасовано, питання про відкриття провадження передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 12.08.2016 року окружного адміністративного суду м.Києва провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , служба у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації,ТОВ «ФК «Вектор плюс» про визнання дій протиправними, скасування рішення - закрито, роз`яснено право звернення до загального місцевого суду. (а.с. 32-33 т.1).

Ухвалою від 16.03.2017 року по справі відкрито провадження.

Ухвалою від 20.07.2017 про витребування доказів витребувано з Управління державної реєстрації ГТУЮ в м.Києві належним чином завірену копію реєстраційної справи на кв. АДРЕСА_1 . (а.с.148-149 т.1)

Ухвалою від 14.08.2018 ТОВ «Вектор Плюс» та ПАТ «Омега Банк» за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідачів. (а.с.28 т.2)

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримували, з обставин викладених в позові та просили задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» проти задоволення позову заперечував та просив суд в задоволенні позову відмовити. Надав письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні та посилався на те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту прав. Обравши способом захисту визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора позивач в силу ЦПК України не довів порушення його прав та інтересів внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та правові підстави незаконності такого рішення. Проведення державної реєстрації є лише визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, яке відбулось на підставі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.

Зазначав, що законодавець вказує, на те, що об`єктивно на момент реєстрації ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» вже набув право. Майно вибуває з власності іпотекодавця не в наслідок проведення реєстратором реєстраційних дій, а в силу закону, а саме відповідно до ч.8 ст.346 ЦК України, а реєстратор провів лише процедуру визнання і підтвердження державою зазначених фактів. А відповідно якщо право власності іпотекодавця і було порушене, то внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, але аж ніяк не в результаті проведення державної реєстрації. Скасування рішення про державну реєстрацію речового права може тягнути за собою підставу для скасувань прав власності іпотекодержателів (тому що згідно приписів ч.2 ст.328 ЦК України, суд не має права припиняти належно набуте право власності, в той час, як незаконність такого набуття не доведена судом, а також припинення права власності нових набувачів.

Також зазначали, що ОСОБА_6 не є на даний час нотаріусом, а тому не є належним відповідачем, належним відповідачем повинен бути правонаступник Міністерство юстиції України.

З банком укладено кредитний договір, згідно з яким надано кредит, з зобов`язанням сплачувати проценти за його користування, повернути кредит і виконати інші зобов`язання. З метою забезпечення виконання зазначених зобов`язань було укладено іпотечний договір, в іпотеку було передано нерухомість.

Банк відступив ТОВ «ФК «Вектор плюс» відповідно до договору факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором свої права за кредитним та іпотечним договорами, зміна іпотекодержателя була належним чином зареєстрована в Державному реєстрі.

ТОВ «ФК «Вектор плюс» обрало передбачений положеннями іпотечного договору та ст.ст.35, 37 Закону України «Про іпотеку» спосіб захисту порушеного права - позасудове врегулювання спору.

Зазначав, що правовою підставою для реєстрації права власності за Іпотекодержателем є Іпотечний договір, в якому міститься іпотечне застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що за правовою природою прирівнюється до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя. (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 28.09.2016 № 756/5909/14-ц, провадження №6-1243 цс16, та в постанові від 14.09.2016 № 6-1219цс16).

Стосовно застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» вказував, що кредит не був наданий на споживчі цілі та позивачем не надано доказів про відсутність іншого житла. Також вважає, що відповідачем не порушено права малолітніх дітей, оскільки п.4 договору іпотеки позивач підтверджує відсутність у третіх осіб прав на предмет іпотеки.

Відповідач - державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі.

Представник співвідповідача ПАТ «Омега Банк» та треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , служба у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м.Києві в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача з представником, представника співвідповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

08.02.2008 між ВАТ «Сведбанк» який в подальшому змінив назву на ПАТ «Омега Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2621/0208/88-018 відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 105 000 доларів США на строк з 08.02.2008 по 06.02.2014. (а.с.97-100 т. 1)

На забезпечення основного зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «СведБанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008 (а.с. 101-102 т.1) За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 163717,79 доларів США, що на день підписання даного договору за курсом НБУ становить еквівалент 826774,86 грн.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення не предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно положень статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту та задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

П.12 договору іпотеки визначено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: П.12.1 за рішенням суду; П.12.2 у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за основним зобов`язанням, а саме: заяву про невиконання позичальником умов Основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателеві. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено виключно в судовому порядку.

П.12.3 Згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержатель.

П.12.3.1 Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов*язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержатель, договору про задоволення вимог Іпотекодержателя є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб*єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб*єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура незалежного експерта -суб*єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. При оцінці предмета застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості Іпотекодавця за основним зобов`язанням, менший за вартість, вказану у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, Іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок Іпотекодавця протягом 60 банківських днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3 цього Договору є безумовним, а рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку.

23.06.2010 за зверненням ПАТ «Омега Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис № 4133 від 23.06.2010 на іпотечному договорі № 2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності позивачу. За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1 задовольнити вимоги Банку у розмірі 94735,05 дол. США та 87364,37 грн., 6700 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2012, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12.09.2012 визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Осипенка Д.О. вчинений 23 червня 2010 та зареєстрований в реєстрі № 4133 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 таким, що не підлягає виконанню.

У березні 2012 ПАТ «Омега Банк» звертався до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який ухвалою від 05.12.2012 залишений без розгляду.

В березні 2012 ПАТ «Омега Банк» звертався до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 10.12.2012 позов залишено без розгляду.

Також ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.12.2015 року було залишено без розгляду позов ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу відповідно до якого право вимоги за кредитним договором де боржником є ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «Вектор плюс» (а.с.101-116 т.2)

Також 28.11.2012 року між вищевказаними сторонами укладено і договір про відступлення за іпотечними договорами, в тому числі за договором іпотеки де іпотекодавцем є ОСОБА_1 (а.с. 98-99 т.2)

Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов*язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30.09.2015 ТОВ ФК «Вектор плюс» звернувся до приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав приватної власності за ТОВ ФК «Вектор плюс» на квартину АДРЕСА_2 . До заяви для проведення реєстраційних дій додано дублікат іпотечного договору р.н. 4547 від 08.02.2008 серія та номер: 2564, виданий 26.03.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

З інформаційної довідки № 47292798 від 10.11.2015 року (Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) убачається, що предмет іпотеки - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на підставі постанови ВП 20154519 від 12.07.2010 винесеної ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження 10025886.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.04.2015 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс до ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовлено. У даній справі оскаржувалася правомірність арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015 заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» про відмову від апеляційної скарги задоволено та прийнято відмову від апеляційної скарги, провадження за апеляційною скаргою закрито.

Згідно д п.5 ч.1 ст.24 Закону України від 01.07.2004 № 1952 - ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних із відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до статті 57 Закону України від 21.04.1999 № 606-ЇІУ «Про виконавче провадження» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11.11.2014 (справа № 21-357а14), тобто в даному випадку була здійснена перереєстрація спірного об`єкту при наявності арешту нерухомого майна на підставі постанови ВП 20154519 від 12.07.2010.

30.09.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. вчинила запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 24893727 від 30.09.2015 р. (номер запису про право власності № 11397817) відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Згідно з частиною першою ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Однак, матеріали реєстраційної справи не містять доказів того, що вимога іпотекодержателя про усунення порушень зобов`язання, як того вимагає ст.35 Закону України «Про іпотеку» була направлена іпотекодавцю. Матеріали реєстраційної справи (а.с.191-213 т.1) також не містять доказів, якіб свідчили про наявність боргу у позичальника перед кредитором, як і не містить доказів відповідно до визначеного сторонами п.12.3.1 договору іпотеки, висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності стосовно вартості предмета іпотеки.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обятження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненнямї такої дії.

Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав згідно з законодавством, що було чинним на момент виникнення спірних правовідносин пов*язувалися законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Однак приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. нотаріальна дія із кв. АДРЕСА_1 не вчинялася.

Відповідно до п.1 Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі подання до територіальних органів Мін`юсту, посадовим особам органів місцевого самоврядування, адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають … на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя … рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру (Мін`юсту) відповідно до додатка до цього наказу.

Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб (Додаток до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 ) в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин , визначає процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав, посадових осіб органів місцевого самоврядування , адміністраторів центрів надання адміністративних послуг, нотаріусів під час прийняття заяв та під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають, зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п.1 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб)

Згідно п.2 додатку до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у п.1 наказу Міністерства юстиції україни від 02.04.2013 № 607/5 ( в т.ч. , що виникають зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя) проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мін*юсту, відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Таким чином, дії нотаріуса щодо вчинення запису про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки були протиправними у зв*язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо вчинення запису про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Отже, реєстраційна дія приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. щодо реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» проведена також з порушенням компетенції, а відтак, остання не є такою, що відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник ТОВ ФК «Вектор-плюс» посилався на те, що спір не підлягає розгляду за правилами ЦПК. Однак, спірні правовідносини мають приватноправовий характер і виникли між позивачем і ТОВ ФК «Вектор-плюс» щодо права власності на квартиру.

Спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16).

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваної реєстраційної дії, що була вчинена за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на квартиру з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляється, окрім вимоги про скасування оскаржуваного рішення, також вимога про визнання недійсним правочину, на виконання умов якого було прийняте оскаржуване рішення.

Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача та з належністю виконання договору іпотеки, цей спір згідно з предметним і суб`єктним критеріями має вирішуватися за правилами цивільного судочинства (див., зокрема, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 4 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16 і від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16).

На підставі вищевикладеного та ст.ст.33, 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 269 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 24893727 від 30.09.2015 р. (номер запису про право власності № 11397817) відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (код ЄДРПОУ - 38004195; адреса місцезнаходження: м.Київ, пр-т.Степана Бандери, 28-а).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020

Суддя Н.О. Яценко