Справа № 502/2126/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом

ОСОБА_1

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Профорганізація Уст-Дунайсього Морського торговельного порту

до

Державне підприємство "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ"

про

порушення трудових прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.10.2019 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради, за якою просить усунути порушення трудових прав ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання адміністрації підприємства в особі виконуючого обов`язки директора ДП "МТП Усть-Дунайськ" Мартинюка Ю.М. видати наказ про переведення ОСОБА_1 на посаду заступника директора постійно.

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначає, що в січні 2016 року він був призначений на посаду виконуючого обов`язки заступника директора. Після погодження його на посаді Міністерством інфраструктури України (МІУ) в березні 2016 року ОСОБА_1 працював заступником директора підприємства до липня 2018 року. В липні 2018 року МІУ погодило нову структуру підприємства, відповідно до якої скорочувалась посада заступника директора та вводилась посада заступника директора з експлуатації, в зв`язку з чим позивача було переведено на посаду виконуючого обов`язки заступника директора з експлуатації. В квітні 2019 року погодило нову структуру структуру підприємства, відповідно до якої скорочувалась посада заступника директора з експлуатації та поновлювалась посада заступника директора. Наказом від 02.05.2019 року № 72 ОСОБА_1 було попереджено про скорочення посади заступника директора з експлуатації.

11.07.2019 року позивач написав заяву про переведення з посади виконуючого обов`язки заступника директора з експлуатації на посаду заступника директора. На заяві про переведення на посаду заступника директора, а не виконуючого обов`язки заступника директора з експлуатації, виконуючим обов`язки директора підприємства Мартинюком Ю.М. була поставлена віза - в наказ, тобто погодження ОСОБА_1 на посаду заступника директора без будь-яких обмежень щодо виконання обов`язків на посаді. При наданні позивачу наказу про переведення для ознайомлення в ньому було зазначено перевести з 15.07.2019 року на посаду виконуючого обов`язки заступника директора на період до погодження з МІУ.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, 24.07.2019 року ОСОБА_1 подав скаргу в профком ДП "МТП Усть-Дунайськ", яка була розглянута на засіданні профкому 05.08.2019 року та який одноголосно пройшов до висновку, що адміністрацією підприємства при переведенні порушені трудові права ОСОБА_1 .. 08.08.2019 року профорганізацією було направлено адміністрації в особі виконуючого обов`язки директора ДП "МТП Усть-Дунайськ" подання щодо усунення порушення трудових прав працівника, шляхом переведення заступником директора без обмеження щодо виконання обов`язків.

23.04.2020 року від представника третьої особи надійшли пояснення, згідно якої він просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до наказу № 12-к від 18.04.2016 року, виданого ДП "МТП Усть-Дунайськ", призначено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки заступника директора з 19.01.2016 р. на період погодження з Міністерством інфраструктури України.

Відповідно до листа Міністерства інфраструктури України за вих. № 1804/10/10-16 від 23.02.2016 року встановлено, що міністерство розглянувши матеріали, надіслані листом державного підприємства «Морський торгівельний порт «Усть - Дунайськ» від 27.01.2016 року № 51/01/0605-16 погоджує кандидатуру ОСОБА_1 для призначення на посаду заступника директора державного підприємства «Морський торгівельний порт «Усть - Дунайськ».

Згідно наказу № 65-к від 03.03.2016 року, виданий ДП "МТП Усть-Дунайськ", призначено ОСОБА_1 на посаду заступника директора.

Відповідно до наказу № 315-к від 16.07.2018 року, виданий ДП "МТП Усть-Дунайськ", переведено ОСОБА_1 з посади заступника директора з 16.07.2018 року, виконуючим обов`язки заступника директора з експлуатації з посадовим окладом за штатним розписом.

Згідно наказу № 329-к від 15.07.2019 року, виданий ДП "МТП Усть-Дунайськ", з 15.07.2019 року переведено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки заступника директора управління на період до погодження з Міністерством інфраструктури України.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 поданої на ім`я В.о. директора ДП «МТП Усть - Дунайськ» від 11.07.2019 року, позивач просить перевести його на посаду заступника директора з 15.07.2019 року.

24.07.2019 року ОСОБА_1 подано Голові профорганізації порту Усть - Дунайськ скаргу про порушення трудових прав, згідно якої він зазначає, що в січні 2016 року він був призначений на посаду в.о. заступника директора Державного підприємства «Морський торговельний порт Усгь-Дунайськ» після погодження МІУ в березні 2016 року, він працював заступником директора до липня 2018 року, коли було скорочено посаду заступника директора та введено нову посаду заступника директора з експлуатації, в зв`язку з чим ним була написана заява про переведення на посаду заступника директора з експлуатації, та з того ж часу він був переведений на зазначену посаду. В квітні 2019 року МІУ погодило нову структуру підприємства, згідно якій скорочувалась посада заступника директора з експлуатації та поновлювалась посада заступника директора. Наказом від 02.05.2019 року № 72 його було попереджено про скорочення посади заступника директора з експлуатації. В зв`язку з зазначеним 11.07.2019 року ним була написана заява про переведення з посади в.о. заступника директора з експлуатації (на яку він був переведений в липні 2018 року на посаду заступника директора, яку він займав з січня 2016 року та погоджений і цій посаді МІУ в березні 2016 року) на посаду заступника директора. На заяві про переведення на посаду заступника директора, а не виконуючого обов`язки заступника директора, в.о. директора підприємства Мартинюком Ю.М. була поставлена віза - в наказ, тобто погоджене переведення його на посаду заступника директора без будь-яких обмежень щодо виконання обов`язків на посаді. При наданні йому наказу про переведення, для ознайомлення, в ньому було зазначено перевести з 15.07.2019 року на посаду в.о. заступника директора та відділом кадрів підготовлений пакет документів на повторне погодження його на посаді заступника директора. Ці дії керівника підприємства, на думку позивача, погіршують його становище як працівника так як, по-перше: - він вже погоджений МІУ на посаду заступника директора в березні 2016 року, відповідно до норм діючого законодавства, на теперішній час зазначене погодження не скасоване, не визнано недійсним чи незаконним; по-друге

- повторне погодження на цій же посаді ніяким нормативно-правовим актом не передбачене і тому є неправомірним; по-третє - при непогодженні міністерством його на посаді заступника директора (яке міністерству навіть не обов`язково пояснювати) він залишиться без роботи, так як йому, згідно норм діючого законодавства, має бути надана робота відповідно до кваліфікації та оплати не нижча тієї, яку він виконував до призначення на посаду заступника директора. Вакантних посад, відповідно до його кваліфікації та оплати на теперішній час на підприємстві немає - посади скорочені, тобто при непогодженні міністерством його на посаді ОСОБА_1 де звільнений в зв`язку з відсутністю на підприємстві вакантних посад, відповідно до його кваліфікації, що є непрямим обмеженням його трудових прав при зміні трудового договору, що погіршує його становище та створює реальну загрозу залишення без роботи та порушує його конституційне право на працю. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 просив розглянути його скаргу та захистити порушені трудові права.

Відповідно до протоколу засідання профкому ДП «МТП Усть - Дунайськ» № 40 від 05.08.2019 року за розглядом скарги члена профспілки ОСОБА_1 щодо порушення його трудових прав встановлено, що адміністрацією підприємства при переведенні порушені трудові права працівника, а саме норми ст. ст. 9, 22 КЗпП України, роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29.12.1965 року № 30/39 (щодо відсутності на підприємстві вакантних посад, які в обов`язковому порядку повинні бути запропоновані працівнику при непогодженні його на посаді). Відповідно до ч. 9 ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вирішено внести адміністрації підприємства в особі В.о. директора Мартинюка подання про усунення порушень законодавства про працю, які є обов`язковими для розгляду та в місячний термін одержувати від нього аргументовані відповіді.

Згідно подання Голови профорганізації Усть - Дунайськ морського торгівельного порту за вих. № ПО/28 від 08.08.2019 року направленої на ім`я в. о. директора ДП «МТП Усть - Дунайськ» Мартинюку Ю.М., профком Усть - Дунайського морського торгівельного порту пропонує адміністрації підприємства усунути в найкоротший термін зазначені порушення, шляхом переведення ОСОБА_1 заступником директора без обмеження щодо виконання обов`язків та проінформувати про вжиті заходи профорганізацію Усть-Дунайського морського торгівельного порту

Статтею 43 Конституції України, норми якої згідно ст. 8 є нормами прямої дії, встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Працівники реалізують своє конституційне право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ст. 2 КЗпП України).

Суд звертає увагу на те, що питання призначення тимчасово виконуючим обов`язків за певними посадами для загального кола працівників чинним законодавством України не врегульовано. Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України №126/06/186-11 від 19.04.2011 року, згідно з чинним законодавством виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника може бути як без звільнення працівника від своїх основних обов`язків, так і зі звільненням працівника від своїх основних обов`язків. Правовий режим виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника із звільненням від основної роботи (тимчасове заступництво) визначається роз`ясненням Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року №30/391 (надалі - Роз`яснення), яке діє на території України і підлягає застосуванню до спірних правовідносин на підставі постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 року №1545-XII.

Системний аналіз п.2 Роз`яснення приводить до висновків, що тимчасове виконання обов`язків можливе лише відносно керівних посад у юридичних особах, які призначаються їх вищими органами управління, а також до того, що максимальний термін існування у особи статусу виконуючого обов`язки обмежується періодом у два місяці.

У цей строк вищий орган управління роботодавця повинен затвердити на посаді на постійній основі або звільнити від обов`язків тимчасово виконуючого обов`язки. Як випливає з системного аналізу п.2. Роз`яснення, у разі пропуску за будь-яких причин двомісячного строку тимчасово працююча особа вважається такою, що виконує обв`язки на постійній основі з дня, коли фактично приступила до їх виконання.

З дати прийняття на посаду виконуючого обов`язки до дня звернення позивач пропрацював на своїй посаді більше ніж 2 місяці.

Як визначено в Роз`ясненні, у разі незатвердження тимчасово виконуючого обов`язки на посаді, йому повинна бути запропонована інша робота у того самого роботодавця з урахуванням його кваліфікації.

Позивачу не було запропоновано іншої роботи на підприємстві.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про порушення трудових правобґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,19,141, 274, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Усунути порушення трудових прав ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання адміністрації підприємства в особі виконуючого обовязки директора ДП "МТП Усть-Дунайськ" Мартинюка Ю.М. видати наказ про переведення ОСОБА_1 на посаду заступника директора постійно.

Стягнути з державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений та роздрукований 28.08.2020 року.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан