КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5200/2020 Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 363/5036/19

01 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Баличевої М.Б., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису передано на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій просив ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року скасувати, розглядати справу у Вишгородському районному суді Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року залишено без руху для подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 420 грн. 40 коп.

20 лютого 2020 року Київським апеляційним судом направлено ОСОБА_1 копію ухвали Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 72).

Проте, вищезазначене поштове відправлення повернулося 31 березня 2020 року до Київського апеляційного суду, з відміткою про причини невручення його адресату - «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 73, 74).

13 квітня 2020 року Київським апеляційним судом повторно направлено ОСОБА_1 копію ухвали Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 75).

Як вбачається з матеріалів справи, конверт з ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року вкладено в абонентську скриньку 24 квітня 2020 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 76).

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX.

Підпунктом 3 пункту 12 розділу І вказаного Закону внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред'явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 та до 22 травня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500, до 31 серпня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ, яким внесені зміни, зокрема у пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний 20-денний строк закінчився 06 серпня 2020 року включно.

У встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року строки, недоліки апеляційної скарги, не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог даної ухвали, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частина 2 статті 357 ЦПК України передбачає, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України, виходячи з того, що ОСОБА_1 не виконано вимог ухвали Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду не надійшло, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року, необхідно визнати неподаною і повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Баличевої М.Б., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - визнати неподаною та повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: