Справа № 461/5384/20
Провадження № 2/712/2121/20
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження по справі

03 вересня 2020 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Троян Т.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Яворівський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (81000, Львівська область, м.Яворів, вул. І.Франка,16) про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Яворівський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування арешту автомобіля марки «Lexus RX350», номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року по справі №944/21/10, у тому числі у частині заборони в частині його відчуження та розпорядження, арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Lexus RX350», номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року по справі №944/21/10, у тому числі у частині заборони в частині його відчуження та розпорядження.

Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 10.07.2020 року справа № 461/5384/20в порядку ст 30, 31 ЦПК України передана на розгляд до Соснівського районного суду м.Черкаси, оскільки транспортний засіб марки «Lexus RX350», номерний знак НОМЕР_4 находиться у позивача, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши матеріали цивільного позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 2, 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.4 ЦПК України ,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальноїюрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки тісправи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верхованою Радою України.

Суди розглядаютьу порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розглядяких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до висновків Постанови ВеликоїПалати Верховного Суду від 30 червня 2020 року, по справі № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19 - спори про звільнення майна з-підарешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчийсуддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. При цьому Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові відступила від висновку Великої палати, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

При цьому суд враховує, що у разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому її рішенні, згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд повинен враховувати той висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, у якій зафіксований відступ від попереднього ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 93), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 27.3)).

Отже, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним. Як вбачається, зі змісту позовної заяви спір між позивачем та відповідачем з приводу зняття обтяження відсутній, оскільки арешт на майно був накладений у кримінальному провадженні.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України від 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розглядіпитання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходженнядо суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно(частина друга статті 174 КПК України від 2012 року).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінальногопровадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Тобто чиним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження.

Суд враховує, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 в справі 944/21/20 власнику, який є позивачем в даній справі, відмовлено в скасуванні арешту, оскільки дане питання відноситься до компетенції прокурора або суду в порядку, визначеному ЦПК України.

Разом із тим, прямих заборон ініціювання повторно перед слідчим суддею питання про скасування арешту майна у відповідній ситуації в порядку ст.174 КПК України і прийняття ним такого рішення закон не встановлює.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 186 КК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХ В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Яворівський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (81000, Львівська область, м.Яворів, вул. І.Франка,16) про скасування арешту майна відмовити .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Т.Є. Троян