Справа№ 505/2059/20
Провадження № 2/505/1532/2020
У х в а л а

(про залишення позовної заяви без руху)

01.09.2020 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Подільської міської ради (пр-т Шевченка, 2, м. Подільськ, Одеська область) про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Подільської міської ради та просить винести рішення суду яким: встановити факт належності завершеного будівництвом гаража, але не прийнятого в експлуатацію гаража в АДРЕСА_2 , померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 та визнати за нею право приватної власності на спадкове майно: завершений будівництвом гараж, але не прийнятий в експлуатацію в АДРЕСА_2 , як спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам встановлених ст.175 та 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах майнового характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у справах немайнового характеру в розмірі 0,4% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до розяснень на даних у п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Абзацом 1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, вона містить три позовні вимоги, отже вони є обєктом справляння судового збору кожна окремо.

Відповідно судовий збір має становити 1681,60 грн., а саме: за дві вимоги немайнового характеру (про встановлення факту) та 840,80 грн. за вимогу майнового характеру.

Позивачем не представлено доказ на сплату судового збору.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті

забудовника до завершення будівництва його права та обов"язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може відмінятися судовим рішенням.

Право власності на об`єкти будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Як правило, належним відповідачем у справі про визнання права власності в порядку спадкування на самочинне будівництво є відповідна місцева рада, до компетенції якої належить вирішення питання щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності (статті 8 - 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК)); вирішення питання вибору, вилучення (викупу) земельних ділянок, надання дозволу на будівництво об`єктів містобудування; вирішення питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій (ст. 12 Закону України "Про планування і забудову територій").

Однак, матеріали позовної заяви не містять обставин щодо видачі дозволу на будівництво спадкового майна, звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації, висновку спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог, відмови виконкому місцевої ради в оформленні права власності на будинок виписок із погосподарських книг про те, що будинок належав спадкодавцеві; технічного паспорту на будинок, та посилання на докази щодо зазначених обставин.

За таких обставин, вимоги ЦПК України щодо пред"явлення позову не дотримано.

Як роз"ясненоу пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства, позивачем до позову не додано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин і згідно ст.185 ч.1 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ч.1, 260, 261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків - протягом 05 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду в порядку окремого провадження оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Івінський