Справа № 740/5731/18
Провадження № 2/740/23/20
УХВАЛА

10 лютого 2020 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2018 року до Ніжинського міськрайонного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Виробниче управління коммунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, яка була передана на розгляд судді Ніжинського міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2020 року заявлено самовідвід судді Пантелієнко В.Г. в розгляді цієї справи та справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2020 року справа передана на розгляд судді Ніжинського міськрайонного суду Ковальовій Т.Г.

10.02.2020 від відповідачки по справі ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить припинити незаконний розгляд вказаного позову Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, який не є судом, утвореним указом або законом відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та просить направити справу на розгляд до суду, утвореного указом або законом відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В заяві ОСОБА_1 фактично висловила недовіру в об`єктивності та неупередженості всім суддям Ніжинського міськрайонного суду, включаючи суддю Ковальову Т.Г. Вказує, що суддею Ковальовою Т.Г. ухвалено незаконне, неогрунтоване та несправедливе рішення у справі №740/4423/14 від 13.02.2017, що свідчить про недовіру відповідачки головуючій по справі судді Ковальовій Т.Г., що є підставою для заяви про самовідвід.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», рішення від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд з прав людини звертає увагу і на ті зовнішні ознаки незалежності, які стосуються навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь-якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів.

Для уникнення будь-яких сумнівів відповідачки щодо неупередженості головуючого по справі судді Ковальової Т.Г., із врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, вбачаються підстави для самовідводу в порядку п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Керуючись ст.39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заявити самовідвід судді Ковальовій Т.Г. в розгляді справи за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею, визначеному у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Т.Г. Ковальова