УХВАЛА

27 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 487/6896/15-ц

провадження № 61-10581св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - прокурор міста Миколаєва в інтересах держави Україна,

відповідачі: Миколаївська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 , подану її представником Колесніковим Віталієм Валерійовичем, про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі за позовом прокурора міста Миколаєва в інтересах держави Україна до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року прокурор міста Миколаєва в інтересах держави Україна звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Уточнивши вимоги, прокурор просив:

- визнати причини пропуску строку для звернення до суду із позовом поважними та поновити його,

- визнати незаконними та скасувати пункти 34, 34.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 04 вересня 2009 року № 36/61 в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 697 кв. м на АДРЕСА_1 ,

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 грудня 2009 року серії ЯИ № 140138, виданий ОСОБА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 97,

- витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 697 кв. м на АДРЕСА_1 з грошовою оцінкою 272 248 грн 20 коп. у комунальну власність.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 травня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07 квітня 2011 року за реєстровим номером 980, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 05 серпня 2011 року серії ЯЛ № 627915, виданого ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з прийняттям відмови прокурора від позову.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 10 червня 2016 року у задоволенні позову прокурора міста Миколаєва в інтересах держави Україна відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 10 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову прокурора міста Миколаєва в інтересах держави Україна.

Визнано незаконним і скасовано пункти 34, 34.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 04 вересня 2009 року № 36/61 в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 697 кв. м на АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 грудня 2009 року серії ЯИ № 140138, виданий ОСОБА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 97.

Витребувано в ОСОБА_2 земельну ділянку площею 697 кв. м на АДРЕСА_1 і повернуто її державі.

Стягнуто з Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дохід держави по 1 427 грн 17 коп. із кожного судового збору.

У жовтні 2016 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 надійшла касаційна скарга, у якій вони, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2016 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга заступника прокурора Миколаївської області, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив змінити рішення апеляційного суду в частині розподілу судових витрат, стягнути з відповідачів на користь прокуратури судовий збір у розмірі 1 623 грн 04 коп.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задоволено частково.

Касаційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави Україна задоволено.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року змінено в мотивувальній частині, в частині розподілу судових витрат та абзац п`ятий резолютивної частини рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року викладено в такій редакції:

«Зобов`язати ОСОБА_2 повернути у комунальну власність земельну ділянку площею 697 кв. м на АДРЕСА_1 з кадастровим номером :12:004:0020.».

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Миколаївської міської ради на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у розмірі по 541 гривень 01 копійок із кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Миколаївської міської ради на користь держави судовий збір по 2 499 грн 84 коп. із кожного.

Від ОСОБА_2 через її представника ОСОБА_4 надійшла заява, в якій заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 487/6896/15-ц шляхом надання чітких та зрозумілих для цілей практичного використання відповідей на наступні питання:

- чи володіла ОСОБА_2 земельною ділянкою з моменту укладення договору купівлі-продажу від 05 серпня 2011 року, реєстрації державою речового права, а також протягом розгляду цієї ;

- чи втрутилась держава позовом в цій справі у право на мирне володіння майном (право власності) ОСОБА_2 ;

- чи є дійсними договір купівлі-продажу від 07 квітня 2011 року та державний акт на право власності на земельну ділянку від 05 серпня 2011 року серії ЯЛ № 627915, виданий ОСОБА_2 ;

- чи позбавляє держава постановою від 18 грудня 2019 року ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку чи ОСОБА_2 ніколи не була власником, зокрема, не володіла земельною ділянкою;

- якщо ОСОБА_2 не володіла (не володіє) земельною ділянкою, то на якій правовій підставі, яким чином (у який спосіб) вона має повернути те, чим вона не володіє;

- чи повинна ОСОБА_2 на виконання постанови від 18 грудня 2019 року вчиняти активні дії (якщо повинна, то які саме), чи має утриматись від дій (не чинити невизначені перешкоди);

- якому конкретному, не зазначеному Верховним Судом, органу державної влади, який діє від імені держави, ОСОБА_2 має повернути майно;

- чи повинна ОСОБА_2 повернути земельну ділянку Миколаївській міській раді (відповідачу у справі);

- чи є Миколаївська міська рада (відповідач в цій справі) органом державної влади;

- на якій правовій підставі ОСОБА_2 зобов`язана (якщо зобов`язана) повертати те, чим вона не володіє, на користь особи, яка не зверталась за захистом порушеного права (не є позивачем) та є відповідачем у справі;

- чи здійснив Верховний Суд тест на пропуск позовної давності щодо вимог, відмінних від «негаторного позову», - визнання недійсним рішення міської ради (стаття 393 ЦК України) та визнання недійсним державного акту, виданого ОСОБА_1 ;

- чи є виконання рішення в цій справі виконанням на користь держави (державного органу) у розумінні частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року змінено мотивувальну частину судового рішення апеляційного суду, викладено в іншій редакції абзац п`ятий резолютивної його частини, а також змінено проведений апеляційним судом розподіл судових витрат. Касаційний суд не ухвалював нового судового рішення.

Аналіз заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року свідчить, що вона стосується роз`яснення мотивів ухваленої постанови та порядку її виконання.

Між тим, порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Судове рішення Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої представником ОСОБА_4 , про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої її представником Колесніковим Віталієм Валерійовичем, про роз`яснення постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі за позовом прокурора міста Миколаєва в інтересах держави Україна до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

Коротун В. М. Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук