Справа № 467/178/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., отримавши позовну заяву Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Вказана позовна заява надійшла до Арбузинського районного суду Миколаївської області 11 лютого 2020 року.

Тож, здійснивши запит до органу місцевого самоврядування щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/перебування відповідача фізичної особи, судом 14 лютого 2020 року від Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області отримано інформацію, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як наслідок, відсутня можливість відкрити провадження у цій справі, зокрема, через таке.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч.1, 2 ст. 48 ЦПК України).

Згідно із положеннями ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони мають усі фізичні і юридичні особи.

У той же час, за ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За правилом ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Але згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями, у разі їх наявності, у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність, у даному випадку відповідача, не припинилася.

Та у цьому випадку, має місце протилежне, позаяк, позов був пред`явлений 11 лютого 2020 року, тобто вже після смерті відповідача фізичної особи, у той час, як цивільне процесуальне законодавство України не передбачає пред`явлення позову до особи, яка вже, тобто на момент його пред`явлення, померла.

При цьому, спадкоємці померлого на момент пред`явлення позову, у тому числі на стадії відкриття провадження, не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Тобто, на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 , останній не може набути прав та обов`язків учасника процесу, які виникають у нього вже відразу після постановлення судом відповідної ухвали.

Із системного аналізу зазначених норм права випливає, що норми цивільного процесуального права не допускають правонаступництва на стадії пред`ялення позову та відкриття провадження у справі, у випадку, коли особа, сторона у справі, померла на час вчинення такого роду процесуальних дій.

Тобто, ця позовна заява, з огляду на те, що сам позов був пред`явлений вже після смерті відповідача, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За правилами п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, вважаю наявними підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі з мотивів, що викладені вище.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право на звернення з даним позовом до спадкоємців померлого боржника згідно правил, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Окрім цього, за правилами п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі, в тому числі, в суді першої інстанції.

З огляду на те, що провадження не може бути відкрите, то позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Тому, керуючись ст.ст. 186, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити позивачу, що згідно із п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» він має право подати клопотання про повернення сплаченого ним судового збору.

Копію ухвали, позовну заяву та усі додані до неї документи направити позивачу, залишивши в суді копію позовної заяви.

Ухвала згідно ч.2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте, може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти ) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Явіца