Справа № 288/5/20
Провадження № 2/288/117/20
14 лютого 2020 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,
Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 599 гривень 00 копійок, з яких: 49 500 гривень 00 копійок на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 99 гривень 00 копійок - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту, відповідно до умов договору.
Згідно вказаного договору відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників банку та договором на рахунок банку шляхом сплати до 13-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 316 гривень 00 копійок відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 13 лютого 2023 року (п.п. 3.4, 3.5, 3.6 договору).
Відповідно до п. 3.8 договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 76% річних, та відповідно до п. 3.9 договору за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 83% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме: з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.
Пункт 3.11 договору передбачає, що відповідач сплачує банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору.
Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі.
Станом на 24 грудня 2019 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 69 204 гривні 53 копійки, з яких: 48 607 гривень 45 копійок - заборгованість за кредитом; - 17 407 гривень 66 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 181 гривня 18 копійок - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 2000 гривень 00 копійок - заборгованість по комісії; - 46 гривень 49 копійок - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; - 850 гривень 52 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; - 111 гривень 23 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.
Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконується.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Ухвалою суду від 03 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до норм статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.
Відповідно до Судового виклику № 288/5/20/940/20 від 31.01.2020 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 14 лютого 2020 року о 09.10 годині.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи.
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, але без їх участі, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.
Судом встановлено, що 13 лютого 2019 року між Акціонерним Товариством «УкрСиббанк» (далі - банк) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 49 599 гривень 00 копійок (п. 3.1 договору). Розмір ануїтетного платежу становить 3 316 гривень, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів (п. 3.6 договору), процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 76% річних (п. 3.8 договору), за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 83% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором , та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості (п. 3.9 договору), що також підтверджується Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково - касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила) з якими відповідач був ознайомлений та якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить його підпис у договорі та додатку № 1 до договору.
Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. У випадках, передбачених цим договором (п. 4.1), банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково - касове обслуговування на умовах Правил (п.п. 2.1, 2.2 договору).
Позичальник сплачує банку комісію відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п. 3.11 договору).
Як вбачається з п. 4.2 договору - сума ліміту кредитування - 8000 гривень, строк дії ліміту кредитування 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування.
Згідно до Вимоги № 21-1-01/1021 від 23 жовтня 2019 року АТ «УкрСиббанк» повідомляв ОСОБА_1 про наявність у нього заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 13 лютого 2019 року, яка станом на 22 жовтня 2019 року становить 61 530 гривень 17 копійок та про нараховані штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту, які вимагав виконати у вказані строки.
Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСибабанк», які розміщенні на сайті банку та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, та також оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 року, передбачені всі умови повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів.
Відповідно до Статуту АТ «УкрСиббанк» та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських організацій, Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку.
Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.
В силу вимог статті 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Керуючись ст.ст. 509, 510 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються.
Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивач також просить стягнути з відповідача усі судові витрати, пов`язані з розглядом справи, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Проте позивачем до матеріалів справи не додано підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 гривень 00 копійок.
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921 гривня 00 копійок /а.с. 3/, який підлягає стягненню з відповідача на їх користь.
Керуючись статтями 207, 509, 525-527, 530, 549, 598-599, 610 - 612, 615, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280 -283, 352, 354-355 ЦПК України; суд,-
Позов Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник