Провадження № 4-с/537/2/2020
Справа № 537/429/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії приватного виконавця щодо несвоєчасного, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», направлення на її адресу постанови від 09 серпня 2019 року відкриття виконавчого провадження №59765511 щодо постанови про арешт майна боржника, щодо постанови про арешт коштів боржника від 05 вересня 2019 року, вимогу приватного виконавця №5213 від 05 вересня 2019 року, постанови про розшук майна боржника від 13 вересня 2019 року передчасними та незаконними; скасувати постанову за виконавчим провадженням №59765511 приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 09 серпня 2019 року, постанову за виконавчим провадженням №59765511 приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 05 вересня 2019 року, постанову за виконавчим провадженням №59765511 приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. про розшук майна боржника ОСОБА_1 від 13 вересня 2019 року.

Вимоги скарги мотивовані тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. перебуває виконавче провадження №56765511 з виконання виконавчого листа №537/429/19, виданого 18 липня 2019 року Крюківським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 40 000, 00 дол. США та 9 605 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. 27 вересня 2019 року на адресу скаржника, як вона зазначає, надійшли поштові відправлення листи від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., а саме: лист №910, в якому знаходилася постанова від 09 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №59765511, постанова про арешт майна боржника від 09 серпня 2019 року та витяг №176959421 від 09 серпня 2019 року, постанова про арешт коштів боржника від 05 вересня 2019 року, вимога приватного виконавця №5213 від 05 вересня 2019 року, та лист №231, в якому знаходилась постанова про розшук майна боржника від 13 вересня 2019 року.

Скаржник ОСОБА_1 вважає діє приватного виконавця неправомірними та незаконними, оскільки, на її думку, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що документи виконавчого провадження надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, зазначені вище документи вона отримала лише 27 вересня 2019 року, а відтак в даному випадку її права були порушені, оскільки вона була позбавлена можливості добровільно виконати зобов`язання у встановлений приватним виконавцем строк.

Також скаржник вважає, що приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови про накладення арешту на все майно боржника без ідентифікації останнього, оскільки такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та співмірності з розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню, так як положеннями Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право накласти арешт на майно боржника, а також на грошові кошти, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, в межах суми заборгованості. Постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки Mercedes Benz Sprinter 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, та автомобіль марки Ноnda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, за викладених вище обставин, вважає такою, що винесена передчасно. Винесення приватним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника від 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 також вважає передчасною, оскільки приватний виконавець виніс її до виявлення конкретних рахунків боржника в фінансових установах.

За викладених обставин скаржник вважає, що дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. щодо винесення вказаних постанов незаконними та передчасними, а тому вони підлягають скасуванню, у зв`язку із чим ОСОБА_1 і вимушена звернутись до суду.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилась, її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини.

Приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судовому засіданні заперечував проти вимог ОСОБА_1 , вважаючи її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки всі процесуальні документи по виконавчому провадженню були направлені рекомендованим листом з повідомленням на адресу, вказаній у виконавчому документі, а постанова про відкриття виконавчого провадження, всупереч твердженню скаржника про отримання нею документу 27 вересня 2019 року, була отримана останньою 19 серпня 2019 року, що вважає підтвердженим відповідними письмовими доказами. Твердження ОСОБА_1 щодо передчасного винесення постанови про арешт розрахункових рахунків приватний виконавець вважає таким, не відповідає дійсності, оскільки ця постанова була винесена 05 вересня 2019 року після отримання в електронному вигляді виконавцем відповіді Державної фіскальної служби України 05 вересня 2019 року. Окрім того, в ході здійснення виконавчого провадження було отримано відповідь щодо реєстрації за боржником транспортних засобів, в результаті чого на адресу останньої було направлено вимогу про надання у строк до трьох робочих днів з дня отримання вимоги відповідних транспортних засобів для опису та вилучення для виконання рішення суду. Постанова про арешт коштів та вимога приватного виконавця були направлені боржнику 06 вересня 2019 року, та отримано останньою 09 вересня 2019 року, що приватний виконавець вважає підтвердженим відповідними письмовими доказами. Оскільки вимога виконавця була проігнорована, останній 13 вересня 2019 року виніс постанову про оголошення в розшук транспортних засобів, яка отримана ОСОБА_1 17 вересня 2019 року. Арешт, накладений на все майно боржника виконавець вважає таким, що накладений правомірно, оскільки на час відкриття виконавчого провадження обсяг конкретного майна боржника йому не був відомий, та такий захід застосований з метою недопущення відчуження боржником належного йому майна в цілях ухилення від виконання рішення. Факт своєчасного направлення на адресу боржника ОСОБА_1 документів виконавчого провадження, а також їх отримання в інші дати, аніж ті, що зазначені скаржником, приватний виконавець вважає доведеним відповідними наданими суду письмовими доказами. Також приватний виконавець вважає, що ОСОБА_1 пропустила встановлений законодавством строк для оскарження дій виконавця.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Оскільки частиною 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність скаржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_4 на підставі пояснень представника скаржника ОСОБА_3 та приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В провадженні приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. перебуває виконавче провадження ВП №59765511 на підставі виконавчого листа №537/429/19, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області 18 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 40 000, 00 дол. США та 9 605 грн. 00 коп. сплаченого судового збору; виконавче провадження відкрито постановою від 09 серпня 2019 року.

09 серпня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за номером 32758483 та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером 26882983, що вбачається із Витягу №176959421 та із Витягу №61277899.

Також, 09 серпня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника, та згідно вказаної постанови, в ній перелічені установи з номерами відповідних рахунків боржника ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів скарги, 05 вересня 2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу приватного виконавця за вих. № 5213 про надання для опису та вилучення у строк до трьох робочих днів транспортних засобів - автомобіля марки Mercedes Benz Sprinter 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, та автомобіль марки Ноnda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, або повідомити про їх місцезнаходження.

13 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки Mercedes Benz Sprinter 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, та автомобіль марки Ноnda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, у виконавчому провадженні ВП №59765511, яку, згідно наявного в матеріалах справи супровідного листа, направлено на адресу боржника в той же день за вих.№5383.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

№ 1403-VIII від 02 червня 2016 року, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 16 зазначеного вище Закону передбачено, що приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у даному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року визначений порядок та строки повідомлення сторонам виконавчого провадження щодо ухвалених процесуальних документів та порядку їх направлення.

Так, згідно із частиною 1 статті 28 зазначеного вище Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається із наданого приватним виконавцем списку №2468 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, 12 серпня 2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено поштове відправлення №536, яке містило постанову від 09 серпня 2019 року ВП №59765511 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 09 серпня 2019 року про арешт майна боржника.

Твердження скаржника про те, що вона отримала зазначене вище відправлення лише 27 вересня 2019 року спростовується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за змістом якого відправлення під номером 536 адресат ОСОБА_1 отримала 19 серпня 2019 року, на підтвердження чого у рекомендованому повідомленні наявний підпис скаржника.

Згідно списку №10497 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, 06 вересня 2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено поштове відправлення №910, яке містило постанову від 05 вересня 2019 року про арешт коштів із супровідним листом за вих.№5218, та вимогу приватного виконавця від 05 вересня 2019 року за вих.№5213.

Згідно інформації, наявної на сайті Укрпошти, поштове відправлення №910 вручено адресату особисто 09 вересня 2019 року, чим спростовується твердження ОСОБА_1 про те, що зазначені документи вона отримала лише 27 вересня 2019 року.

Постанову приватного виконавця про розшук майна боржника від 13 вересня 2019 року за вих. № 5383 було направлено боржнику рекомендованим листом №231, що підтверджується списком №2787, та відповідно до відстеження поштового відправлення Укрпошти №231, боржником було отримано вищезазначену постанову 17 вересня 2019 року.

Факт направлення ОСОБА_1 копій всіх документів виконавчого провадження підтверджується відповідними списками згрупованих поштових відправлень: №№2468, 10497, 2787, 800.

В частині твердження скаржника щодо передчасності винесення постанов про арешт коштів та про розшук майна боржника, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 12 серпня 2019 року, яка, згідно письмових матеріалів справи, отримана в електронному вигляді приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. 05.09.2019 р., встановлено, що боржник має відкриті розрахункові рахунки, із зазначенням їх номерів та назв фінансових установ.

На підставі зазначеної вище відповіді Державної фіскальної служби України приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., в порядку статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, 05 вересня 2019 року винесено постанову, якою накладено арешт на виявлені розрахункові рахунки боржника, копії постанови направлено до банківських установ для виконання та сторонам виконавчого провадження до відому за вих.№5218.

За таких обставин, твердження ОСОБА_1 про те, що постанова про арешт коштів боржника від 05 вересня 2019 року є передчасною, оскільки її винесено до виявлення рахунків боржника, фактично не відповідає дійсності.

Згідно матеріалів спарви, 05 вересня 2019 року в ході здійснення виконавчих дій встановлено, що за боржником зареєстровані транспортні засоби, а саме: Mercedes Benz Sprinter 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, та автомобіль марки Ноnda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, що вбачається із повідомлення ІС ДП «НАІС» (21), в результаті чого на адресу боржника направлено вимогу приватного виконавця від 05 вересня 2019 року за вих. №5213 про надання у строк до трьох робочих днів з дня отримання вимоги відповідних транспортних засобів для опису та вилучення для виконання рішення суду.

Вищезазначені постанова про арешт коштів та вимога приватного виконавця направлені боржнику 06 вересня 2019 року поштовим відправленням №910, про що зазначалося вище, та яке отримано боржником 09 вересня 2019 року, що підтверджується інформацією щодо відстеження поштового відправлення Укрпошти №910.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

У зв`язку із тим, що вимога виконавця не була виконана боржником, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. від 13 вересня 2019 року транспортні засоби, власником яких згідно повідомлення ІС ДП «НАІС» (21) є ОСОБА_1 , оголошено в розшук.

Зазначену постанову за вих. № 5383 було направлено боржнику рекомендованим листом № 231, та відповідно до відстеження поштового відправлення Укрпошти №231, боржником було отримано вищезазначену постанову 17 вересня 2019 р.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що постанова приватного виконавця про розшук майна винесена правомірно, оскільки виконавець діяв правомірно у відповідності до приписів чинного законодавства, та, відповідно, ним не було порушено порядок оголошення майна боржника в розшук.

Щодо правомірності накладення арешту на майно боржника, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, саме виконавець визначає обсяг дій, які слід вчинити для виконання судового рішення; у разі, якщо в заяві стягувача не зазначено конкретне майно боржника, виконавець накладає арешт на майно боржника в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Тобто, у разі, коли виконавцю невідомий обсяг майна боржника, він під час відкриття виконавчого провадження накладає арешт на все рухоме та нерухоме майно з метою недопущення відчуження боржником належного йому майна в цілях ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин вважає помилковим твердження скаржника щодо неправомірності накладення арешту на майно боржника при відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З наданих приватним виконавцем до суду письмових доказів у вигляді списків згрупованих поштових відправлень вбачається, що документи виконавчого провадження направлялись на адресу боржника у встановлений статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року строк, а саме згідно повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення №536, боржником за адресою: АДРЕСА_1 , отримано 19 серпня 2019 року лист приватного виконавця від 12 серпня 2019 року з наступними документами: постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 серпня 2019 р. за вих. №4424; постанова про стягнення основної винагороди від 09 серпня 2019 року за вих. №4428; постанова про звернення стягнення на майно від 09 серпня 2019 р. за вих. №4461; постанова про арешт майна від 09 серпня 2019 року за вих. №4430; витяг про реєстрацію обтяження рухомого мана від 09 серпня 2019 року; витяг про реєстрацію обтяження нерухомого майна від 09 серпня 019 року.

Факт отримання виконавцем повідомлення про вручення поштового відправлення №536 від 12 серпня 2019 року підтверджується реєстром вручень повідомлень Укрпошти від 20 серпня 2019 року, відповідно до якого виконавцем засвідчено підписом факт отримання з Укрпошти рекомендованого повідомлення про вручення за номером відправлення 215.

У свою чергу, постанова про арешт коштів та вимога приватного виконавця були направлені боржнику 06 вересня 2019 року поштовим відправленням №910, та відповідно до відстеження поштового відправлення Укрпошти №910, боржником було отримано вищезазначені процесуальні документи 09 вересня 2019 року.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС, приватних виконавців передбачено частинами 1 та 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно із положенням частини 1 статті 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу на дії виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до положень Закону Українги «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 була своєчасно повідомлена виконавцем про відкриття виконавчого провадження, а саме 09 вересня 2019 року, а також про його хід, а відтак, зважаючи на зазначені вище положення чинного законодавства, скаржник мала право подати скаргу протягом десяти днів з дня, коли вона дізналась про порушення її прав.

Таким чином, скаржником пропущено встановлений законодавцем строк для оскарження дій виконавця в частині винесення відповідних постанов, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду лише 10 жовтня 2019 року.

Згідно частини 3 статті статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За викладених вище обставин, аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт, що дії приватного виконавця в ході проведення виконавчого провадження відповідали вимогам чинного законодавства, що підтвердженого в судовому засіданні відповідними доказами, у зв`язку із чим в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 259, 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Академіка Маслова, будинок 15/4) відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя: Д. О. Зоріна