233 № 233/1464/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
04 вересня 2020 року місто Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
за участі секретаря Рамазанової В.Х.,
розглянувши у відритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №233/1464/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження,
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2020 року заявлені вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа - Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження дитини - були задоволені.

26.08.2020р. заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про визначення прізвища народженої дитини, що позбавляє її отримати свідоцтво про народження дитини в Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Сторони в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання по суті.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що по справі треба ухвалити додаткове рішення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2020 року ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Театральна, 5, ідентифікаційний код в ), про встановлення факту народження дитини - були задоволені.

Встановлено факт народження дитини жіночої статі на ім`я - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області, Україна, у матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Донецьк Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.15) син заявниці ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було зареєстровано 07 вересня 2019 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №181 від 07.09.2019 року.

Син заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України та зареєстрований за адресом: АДРЕСА_3 (а.с.10-13).

Невістка заявниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України та зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09 годині 48 хвилин в медичному закладі «Центральна міська клінічна лікарня №9 міста Донецька» ОСОБА_3 народила дитину - дівчинку, вагою 3240г., про що одержала медичне свідоцтво про народження дитини №106 (а.с.7). При цьому, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий медичним закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, він є недійними і не створює правових наслідків відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Листом №16.18-35 від 17 березня 2020 року (а.с.6) Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини у ОСОБА_3 на підставі невідповідності медичних документів про народження дитини встановленим вимогам законодавства України.

Судом оглянуто надану заявником на підтвердження своїх вимог роздруківку фотознімку, на якому зображена мати з дитиною (а.с.18).

Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про визначення прізвища та по батькові народженої дитини, оскільки їх не визначення позбавляє права дитини отримати свідоцтво про народження в Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Встановити факт народження дитини, жіночої статі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Донецьк Донецької області, у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Донецьк Донецької області Україна, ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області 01.10.2015р., зареєстрованої за адресом: АДРЕСА_4 , у шлюбі з громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області, ІПН НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Костянтинівським РВ ГУМВС України в Донецькій області 23.07.2009р., зареєстрований за адресом: АДРЕСА_5 .

Записати в актовому записі про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно: ст.133 Сімейного кодексу України.

Мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Донецьк Донецької області Україна.

Батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук