Справа № 577/2562/19
Провадження № 2/577/42/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Конотопської районної державної адміністраціїї Сумської області, третя особа приватний нотаріус міського нотаріального округу Антоненко Андрій Леонідович про визнання правочину недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, уточнивши вимоги позову, просять визнати недійсним договір №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 08.06.2004 р. укладений між ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та скасувати запис про інше речове право №20468808 від 13.05.2017 р., що зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний № 35249005 від 18.05.2017 р., з подальшою реєстрацією змін до іншого речового права, що вчинений державним реєстратором Конотопської РДА Сумської обл. Гагіною А. О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Вимоги обґрунтовують тим, що їх, відповідно, чоловік і батько ОСОБА_7 був власником земельної ділянки площею 5,8954 га розташованої на території Підлипненської сільради м. Конотоп с. Підлипне на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №026955. 12.03.2005 р. останній помер. Вони успадкували по 1/2 ч. вказаної земельної ділянки. Після оформлення спадкових прав вирішили передати її в оренду. Однак, з`ясувалося, що земельна ділянка згідно договору №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) передана ОСОБА_6 в користування ОСОБА_5 . При цьому державним реєстратором Конотопської РДА Сумської обл. Гагіною А. О. в розділі по номеру запису про інше речове право №20468808 чотири рази проводилася реєстрація змін до іншого речового права, а саме стосувалася вона саме дати вчинення оспорюваного правочину. Остання реєстрація змін до дати вчинення договору відбулася з датою 08.06.2004 р. Тобто, спірний договір емфітевзісу в останній редакції нібито було укладено 08.06.2004 р., а його реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулася 13.05.2017 р. При укладенні спірного правочину ОСОБА_6 діяв на підставі довіреності від 19.05.2004 р., якою не надавалося йому повноважень на укладання саме договору емфітевзісу, що і змусило звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_2 задоволенню позовних вимог заперечує та пояснила, що у ОСОБА_6 були в наявності всі необхідні повноваження на укладення спірного договору.

Представник відповідача Конотопської районної державної адміністраціїї Сумської обл. в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа ПН міського нотаріального округу Антоненко А. Л. в судове засідання не з`явився, надав заяви про розгляд справи в його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Згідно ст. 263 ч. 1 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Встановлено судом, що ОСОБА_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був власником земельної ділянки площею 5,8954 га на території Підлипненської сільради м. Конотоп с. Підлипне на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №026955 (т. №1 а.с.14-15). Спадкоємцями за законом по 1/2 ч. спадкового майна після смерті останнього є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. №1 а.с. 16-21, 120-121). 08.06.2004 р. між ОСОБА_7 на підставі довіреності від 19.05.2004. в особі представника ОСОБА_6 і ОСОБА_5 укладено договір №1 про надання права користування вищевказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (т. 2 а.с. 68, 168). 13.05.2017 р. державним реєстратором Конотопської РДА Сумської обл. Гагіною А. О. внесено до ДРРП на нерухоме майно запис про інше речове право за №20468808 відносно спірної земельної ділянки на основі договіру №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 08.06.2004 р. укладеного між ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_6 і ОСОБА_5 (т. №1 а.с.122-123, т. №2 а.с.68).

Сторони не заперечують факт укладення довіреності від 19.05.2004 р. та договіру №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 08.06.2004 р., копії яких знаходяться у матеріалах справи, а тому даний факт не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.ч.1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ч.ч. 1,3 ст. 238 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачі зазначають, що при укладенні оспорюваного договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) ОСОБА_6 перевищив свої повноваження, оскільки ОСОБА_7 не уповноважував його на укладання такого договору і не схвалював його в наступному.

Відповідно до ст.1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

З довіреності від 19.05.2004 р. вбачається, що відповідно до договору доручення, укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в усній формі, померлий надав певні повноваження відповідачу (т.2 а.с. 168)

Дана довіреність, на підставі якої було вчинено оспорений правочин, не містить визначених повноважень повірених на укладення договору емфітевзису відносно земельної ділянки, власником якої був ОСОБА_7 ..

Згідно тексту довіреності від 19.05.2004 р., відповідно до договору доручення, ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кожного окремо, на укладання конкретних договорів, а саме: договорів (правочинів) купівлі-продажу, обміну іпотеки, оренди земельної ділянки, однак не уповноважував повірених осіб на укладання від його імені іншого за правовими наслідками - договору емфітевзису.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід визнати недійсним договір №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 08.06.2004 р. укладений між ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_6 і ОСОБА_5 (Правова позиція викладена у постанові ВС від 08.05.2019 р. №229/1722/18).

Відповідно підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування запису про інше речове право №20468808 від 13.05.2017 р., що зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний № 35249005 від 18.05.2017 р., з подальшою реєстрацією змін до іншого речового права, що вчинений державним реєстратором Конотопської РДА Сумської обл. Гагіною А. О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна шодо об`єкта нерухомого майна.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в рівних частинах на користь позивачів судові витрати в сумі 1921 грн.

Керуючисьст.ст. 203, 215, 237, 241 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 273, ч. 3 ст. 200, ч .4 ст. 206, ч. 2 ст. 315, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 08 червня 2004 року укладений між ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Скасувати запис про інше речове право №20468808 від 13 травня 2017 року, що зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 35249005 від 18 травня 2017 року, з подальшою реєстрацією змін до іншого речового права, що вчинений державним реєстратором Конотопської районної державної адміністрації Сумської області Гагіною Альбіною Олександрівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна шодо об`єкта нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кожному по 480 (чотириста вісімдесят) грн. 25 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кожному по 480 (чотириста вісімдесят) грн. 25 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 , і/н: НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 , і/н: НОМЕР_4 .

Представник позивача ОСОБА_1 , юридична адреса АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 , і/н: НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 , зареєстрований АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 .

Відповідач Конотопська районна державна адміністрація Сумської області, юридична адреса м. Конотоп вул. М.Сусла, 21А.

Представник відповідача ОСОБА_2 , юридична адреса АДРЕСА_5 .

Третя особа приватний нотаріус міського нотаріального округу Антоненко Андрій Леонідович, юридична адреса м. Конотоп вул. Бр.Лузанів, 46.

Повне рішення суду складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Гетьман В. В.