Справа № 426/1914/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до Сватівського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана від імені представника позивача адвоката Воронка Віталія Васильовича.

Ознайомлення зі змістом позовної заяви дає підстави вважати, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Як вбачається, позовна заява подана та підписана від імені представника позивача - адвоката Воронка В.В., який діє на підставі Договору № 01-0034319 від 04.07.2019 року.

Частина 1 ст.110 СК України встановлює, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до абзацу 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

В даному випадку ініціювання розірвання шлюбу у судовому порядку, шляхом подання відповідного позову має місце представником позивача-адвокатом Воронком В.В., що суперечить вимогам ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України та абзацу 2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Також до позовної заяви не додано оригінал свідоцтва про шлюб, яке свідчить про факт реєстрації шлюбу між сторонами.

Згідно Розділу IV Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, якщо оригінал свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану загублено, повторна видача свідоцтва здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного незалежно від місця державної реєстрації актів цивільного стану та місця проживання заявника на підставі актового запису цивільного стану.

Відсутність оригіналу свідоцтва про шлюб, позбавляє суд можливості з`ясувати факти і відповідні ним правовідносини, оскільки суддя має право відкрити провадження у справі лише при наявності як передумов права на пред`явлення позову, так і при наявності умов, які складають порядок реалізації права на звернення до суду.

Отже, до позовної заяви позивачу також слід додати оригінал свідоцтва про шлюб.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, але як вбачається з матеріалів справи, позивачем не у повному обсязі дотримано вказаної вимоги, оскільки частина документів доданих до позовної заяви не завірені, що також унеможливлює розгляд справи по суті.

Відповідно до п.27 Національного стандарту України уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55 відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно ч.1ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Осіпенко