Провадження №: 2/755/4585/20
УХВАЛА

про відкриття провадження

"17" серпня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (вказане в позовній заяві місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 24 жовтня 1995 року на ім`я ОСОБА_4 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Маринка В.П., на нерухоме майно - Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в частині 1/3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Вимоги позиву обґрунтовані тим, що батько позивача та третьої особи у справі - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті йому належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . 24 жовтня 1995 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори матері померлого - ОСОБА_4 видано свідоцтво на право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, за життя, 19 жовтня 1996 року вона склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Девятої київської державної нотаріальної контори. В нотаріальній конторі позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 27 квітня 2015 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_7 , а також про наявність оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом

від 24 жовтня 1995 року. Позивач вважає, що при оформлені спадщини після ОСОБА_5 , ОСОБА_4 діяла недобросовісна, ввівши в оману ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також Сьому київську державну нотаріальну контору, не повідомивши нотаріуса про дітей спадкодавця ОСОБА_5 , які є спадкоємцями першої черги та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР є такими, що прийняли спадщину. Крім того, ОСОБА_4 зазначала, що спірна квартира належить їй одноособово, хоча фактично їй належала Ѕ частина квартири. Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №755/15702/17, визанано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 24 жовтня 1995 року на ім`я ОСОБА_4 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Маринка В.П., на нерухоме майно - Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в частині 1/3 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач вважає, що йому в порядку спадкування за законом належить 1/3 частина від Ѕ спірної квартири, тобто 1/6 частина всієї спірної квартири.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

11 серпня 2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, до якої долучено позовну заяву в новій редакції та її копії для направлення іншим учасникам справи.

Вивчивши зміст позовної заяви в новій редакції та додатки долучені до неї, беручи до уваги, що позивачем виконані вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні.

Позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, суд враховує положення п.2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які містять імперативну норму про не можливість розгляду в порядку спрощеного позовного провадження справ у спорах щодо спадкування.

Беручи до уваги положення частин 1-4 ст. 274 ЦПК України, врахувавши предмет та підстави позову, суд вважає, що справа підлягає розгляду в загальному порядку з призначенням підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись статями 19, 53, 76-81, 84, 128, 175,177,187,189-191, 193, 259-261,274, 352-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відкрити провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності в порядку спадкування.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 26 жовтня 2020 року на 11 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Сергієнка, 3,

каб. 43).

В судове засідання викликати учасників справи.

Роз`яснити відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо позову або відзиву, в яких викласти свої аргументи і міркування та відповідні докази на підтримку або заперечення проти позову, в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою ст. 178 ЦПК України.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити учасникам справи.

Відповідачу та третій особі направити копію позовної заяви з додатками.

Повідомлення відповідача здійснювати через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: