Справа № 185/846/20
Провадження № 2/185/1805/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 лютого 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою ОСОБА_2 до ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди.

Вказана позовна заява була передана судді Головіну В.О. канцелярією суду 05 лютого 2020 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою від 07 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначена ухвала про залишення позовної заяви без руху з пропозицією усунути недоліки позивачем була отримана 15 лютого 2020 року, відповідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

18 лютого 2020 року судом була отримана уточнена позовна заява про усунення недоліків із доданими до неї документами. Оглядом такої заяви з додатками встановлено, що недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 07 лютого 2020 року в зазначений судом строк були усунуті частково, а саме усуваючи зазначені недоліки позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій виконано вимоги п. п. 2, 3, 8, 9 ч. 2 ст. 175 ЦПК України та сплачено судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди у сумі 1000 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучені копії письмових доказів, які засвідчені належним чином, надано до позовної заяви копії всіх документів.

Однак, позивач не усунув наступні недоліки, а саме не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та жодних доказів щодо підстав звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

В уточненій позовній заяві позивач, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду України № 910/4518/16 від 30.01.2019 року та п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що він звільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Але, постановою від 30.01.2019 № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Trukh v. Ukraine (dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду тощо. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень було свавільним чи невиправданим.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення позовної заяви, судом в ухвалі про залишення позову без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків позовної заяви, а позивач, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки в повному обсязі не усунув, тому позовну заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути позивачеві відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 185 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст.. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін