Провадження №2/389/464/20
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Кропивницький райвідділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту материнства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , 04 серпня 2020 року звернувся до суду заявою, в якій просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю та внести відповідні відомості до актового запису про його народження.

Під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, судом було встановлено, що дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено: підстав для звернення до суду з вимогою про встановлення юридичного факту, в порядку позовного провадження, обґрунтування наявності спору про право, та доказів, що судом приймалося рішення про неможливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху на строк, який не може перевищувати десять днів з дня отримання позивачем ухвали та запропоновано позивачу з урахуванням обставин, наведених у мотивувальній частині даної ухвали, надати суду належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням підстав для звернення до суду з вимогою про встановлення юридичного факту, в порядку позовного провадження, обґрунтування наявності спору про право, та доказів, що судом приймалося рішення про неможливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження.

Ухвала про залишення заяви без руху отримана позивачем 15 серпня 2020 року та на усунення вказаних у ній недоліків, 25 серпня 2020 року подано нову позовну заяву до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Суботцівська сільська рада, про встановлення факту родинних відносин відносин, в якій знову ж таки не зазначено: підстав для звернення до суду з вимогою про встановлення юридичного факту, в порядку позовного провадження, обґрунтування наявності спору про право, та доказів, що судом приймалося рішення про неможливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене вище, те що позивач на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надав суду нову позовну заяву, а отже вважає, що недоліки позову таким чином ним усунуті, проте фактично недоліки позовної заяви не усунуті, а подано нову позовну заяву, в якій змінено позовну вимогу, але не зазнанчено підстав для звернення до суду з вимогою про встановлення юридичного факту, в порядку позовного провадження, обґрунтування наявності спору про право, та доказів, що судом приймалося рішення про неможливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження, з метою не перешкодження заявнику у доступі до правосуддя, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 березня 2020 у справі № 635/1259/19 (провадження № 61-489св20).

Суд акцентує увагу позивача на тому, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі про встановлення фактів родинних відносин, розглядаються судом в порядку окремого провадження. І лише за наявності спору про право та відмови судом у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження, такий спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Суд самостійно не може змінювати провадження в якому подано ту чи іншу заяву, або ж переходити з одного в інше провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.183,260, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про встанровлення юридичного факту залишити без руху, для усунення недоліків строком десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу надати суду належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням підстав для звернення до суду з вимогою про встановлення юридичного факту, в порядку позовного провадження, обґрунтування наявності спору про право, та доказів, що судом приймалося рішення про неможливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження.

У разі невиконання вимог суду заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно, після її підписання. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення ухвали 28 серпня 2020 року.

Суддя Г.В. Берднікова