Справа № 459/3140/19
Провадження № 2/459/376/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 серпня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосад М.Д.

з участю: секретаря судового засідання Канюка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Червоноградської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

01.11.2019 представник позивачки ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, у якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. В обґрунтування вимог послався на те, що позивачка являється матір`ю відповідачки ОСОБА_2 та бабусею дітей. Вказав, що через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, діти фактично перебувають на її вихованні. Відповідачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства, однак зловживає алкоголем, веде паразитичний спосіб життя. Усі свої доходи, а також аліменти на дітей остання витрачає на алкоголь. Разом із дітьми вона перебуває на обліку у центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як сім`я яка опинилась у складних життєвих обставинах, однак, заходи які вживаються Центром, не дають результату. Відповідачка часто залишає дітей без нагляду, зловживає алкогольними напоями, періодично не з`являється за місцем свого проживання, пропадає на декілька днів, інколи разом із донькою. У зв`язку із цим позивачка неодноразово зверталась у поліцію щодо розшуку дочки і онуки. Через такий спосіб життя ОСОБА_6 не відвідує дошкільний навчальний заклад. 27.10.2019 року малолітню ОСОБА_8 відібрали у матері та направили у будинок дитини до Львова . 30.10.2019 позивачка звернулась до них із заявою про тимчасове влаштування дитини у свою сім`ю до вирішення питання про статус дитини.

Крім того відповідачка не займається вихованням сина, не відводить та не забирає дитину із школи, не займається його навчанням, не ходить на батьківські збори. Відповідач взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків відносно свого сина. Останній час від часу з`являється за місцем проживання відповідачки, де вони разом розпивають спиртні напої у присутності дітей. З нього стягуються аліменти в користь відповідачки за рішенням суду від 17.04.2012. Вважає, що відношення відповідачів до дітей та своїх батьківських обов`язків є неприпустимими і така подальша поведінка загрожує життю та здоров`ю останніх. Тому просить позов задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей, призначити її опікуном, припинити стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліменти в користь відповідачки ОСОБА_2 , та стягувати з відповідачки в її користь аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини її доходів, та з відповідача аліменти на сина у розмірі ј частини його доходів .

Ухвалою від 12.11.2019 було відкрито провадження у справі.

17.03.2020 підготовче провадження закрито, справу було призначено до судового розгляду.

06.07.2020 представник третьої особи подав витяг рішення виконкому.

06.07.2020 представник позивачки подав суду письмову заяву про проведення судового засідання 06.07.2020 у його відсутності, вказав, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

06.07.2020 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідачів на 26.08.2020.

Відповідачі належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Однак останні у судові засідання для розгляду справи по суті 06.07.2020 та 26.08.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та відзиву не подали.

Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи, про що судом винесено ухвалу в судовому засіданні.

26.08.2020 представник позивачки ОСОБА_4 подав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, вказав, що позов підтримує, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяви учасників, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється рідною мамою відповідачки ОСОБА_2 ..

Остання являється матір`ю трьох дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Відповідачі перебувають у цивільному шлюбі, проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 (а.с.11).

Батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_11 (а.с.12).

Батьком ОСОБА_10 є ОСОБА_12 .

Позивачка подала до суду позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_12 відносно ОСОБА_10 (справа №459/175/19).

Як вбачається з копії довідки МСЕК №018290 відповідачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства (а.с.9).

З копії довідки Управління обслуговування громадян Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ у Львівській області від 06.12.2018 відповідачка ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.с.26).

Копією повідомлення №7275/1-6 від 03.12.2018 стверджується, що відповідачка ОСОБА_2 перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області як член багатодітної сім`ї, у складі сім`ї отримувача субсидії на житлово-комунальні послуги, як отримувач допомоги особі з інвалідністю з дитинства (а.с.27).

Згідно із повідомленням №325/02 від 28.10.2019 відповідачка з дітьми перебуває на обліку у Червоноградському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 04.08.2018 р., як сім`я яка опинилась у складних життєвих обставинах. Заходи які вживаються Центром, не дають належного (позитивного) результату. Відповідачка часто залишає дітей без нагляду, зловживає алкогольними напоями (а.с.29).

Відповідачка неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей, вчиняє адміністративні правопорушення, періодично не з`являється за місцем свого проживання, пропадає на декілька днів разом із найменшою дитиною ОСОБА_6 , у зв`язку із чим позивач неодноразово зверталась у поліцію щодо розшуку дочки і онуки, що підтверджується копіями повідомлень Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 07.12.2018, 04.02.2019, 10.10.2019 (а.с.19-23).

Дані обставини підтверджуються також постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.12.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, яка будучи вже притягненою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП протягом року, в період з 11.09.2018 по 13.09.2018 не ночувала зі своїми дітьми.

Як вбачається з психолого-психіатричної характеристики ОСОБА_6 з закладу дошкільної освіти ясла-садок №16 від 28.10.2019 про дитину дбає бабуся, телефонує, цікавиться її успіхами та перебуванням у садку. Мати часто приводить дитину із запізненням, пропускає заняття, забирає до сну, чим порушує виховний та навчальний процес (а.с.16).

З відповіді закладу дошкільної освіти ясла-садку №16 дитина ОСОБА_8 відвідувала садок не регулярно, за вересень 2019 року лише 5 разів (а.с.17).

Крім того, як вбачається із копій розписки та висновку щодо результатів медичного огляду від 04.10.2019 відповідачка прийшла забирати дитину ОСОБА_6 у ДНЗ №16 у стані алкогольного сп`яніння, про що Червоноградський ВП ГУ НП у Львівській області було повідомлено вихователем дитини, в результаті чого дитину було передано позивачці.

Начальником Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області на ім`я міського голови Залівського А.І. було скеровано лист про вжиття заходів щодо відібрання дитини у матері.

27.10.2019 малолітню ОСОБА_8 було розшукано працівниками поліції, в ході чого дитину відібрали у матері та набавили у будинок дитини до Львова .

Так, згідно повідомлення притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 28.10.2019 р. за №158/10, дитина з 27.10.2019 перебуває у їхньому закладі. Влаштована актом органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку ЮП СППП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області, як дитина залишена без батьківської опіки та піклування.

Згідно із висновків відділу у справах дітей Червоноградської міської ради Львівської області від 30.10.2019 повернення малолітніх дітей ОСОБА_6 на виховання матері є недоцільним, та доцільним є повернення дитини на виховання бабусі ОСОБА_1 (а.с.30,31).

З відповіді відділу у справах дітей Червоноградської міської ради Львівської області №661/4-11 від 30.10.2019 на лист Завідувачу притулку служби у справах дітей Львівської ОДА встановлено, що малолітня ОСОБА_6 залишилась без батьківського піклування. Мати дитини ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 , не працює, зловживає алкоголем, є інвалідом з дитинства. Батько дитини записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Сім`я багатодітна (троє дітей), перебуває під супроводом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Є бабуся ОСОБА_1 , яка написала заяву про влаштування дитини у свою сім`ю до вирішення питання про статус дитини.

З притулку служби у справах дітей Львівської ОДА малолітню ОСОБА_6 з дозволу Органу опіки та піклування було передано позивачці.

Крім того, як встановлено з характеристики дитини ОСОБА_5 наданої ЧНВК «СШ-колегіум» №3, відповідачка не відводить та не забирає дитину із школи, забирає його бабуся. Мама не відвідує батьківські збори, проте співпрацює з класним керівником, вчителем логопедом та психологом (а.с.18)..

Що стосується батька дитини ОСОБА_5 - відповідача ОСОБА_3 , то останній взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Останній час від часу з`являється за місцем проживання відповідачки, де вони разом розпивають спиртні напої у присутності дітей.

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області (справа №2-1750 від 17.04.2012 р.) з відповідача ОСОБА_3 в користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу).

Позивачка стверджує, що більша частина аліментів витрачаються відповідачкою не на дітей, а на власні потреби та на алкоголь. Матеріальним утриманням дітей займається позивачка.

Як вбачається із висновку комісії з питань захисту прав дитини, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 28.11.2019 №218 позбавлення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_5 , та відповідачки ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_6 , та призначення опікуном малолітніх дітей позивачки - є доцільним (а.с.61).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як передбачено ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні (п.2 ст.157 СК України).

Згідно із ст.155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р. ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Також суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовимрішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить.

Судом враховано, що відповідачі мали можливість брати участь у вирішенні питання про позбавлення їх батьківських прав. Однак останні до суду жодного разу не з`явились, не надали суду жодних доказів на спростування обставин, викладених позивачкою, що свідчить про відсутність у них інтересу у возз`єднанні сім`ї.

Позивачка стверджує, що відповідачі належним чином не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, відповідачі не спілкуються із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надавали їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяли засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляли інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ними від виховання дітей, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази винної поведінки відповідачів у свідомому нехтуванні ним своїми батьківськими обов`язкамидля забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Вжитими заходами та іншим чином змінити поведінку відповідачів у кращу сторону неможливо.

З урахуванням характеру поведінки відповідачів, їх особи, а також інших обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей, що відповідатиме їх інтересам.

Вирішуючи питання про призначення позивачки опікуном малолітніх дітей, суд виходив із наступного.

Позивачка є здоровою, ВІЛ-інфікованість негативна, на обліку нарколога не перебуває, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи від 03.06.2019, виданим КП Центр Первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда (а.с.34).

У відповідності до довідки серії ІАА № 1205448, виданої Міністерством внутрішніх справ України, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 23.05.2019 до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває (а.с.36).

Згідно із довідкою про склад сім`ї №9565 від 29.05.2019 позивачка, відповідачка ОСОБА_2 та неповнолітні діти ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у квартирі по АДРЕСА_1 (а.с.35).

Вище вказана квартира, у якій зареєстровані та проживають діти, належить на праві власності позивачці та відповідачці ОСОБА_2 у рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру (а.с.39).

Крім того, згідно із копією договору купівлі продажу від 24.07.2019 позивачка придбала квартиру АДРЕСА_2 (а.с.37), що свідчить про її хороше матеріальне становище.

Як вбачається із висновку комісії з питань захисту прав дитини, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 28.11.2019 №218 позбавлення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_5 , та відповідачки ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_6 , та призначення опікуном малолітніх дітей позивачки - є доцільним (а.с.61).

Позивачка перебуває у родинних відносинах з підопічними, являється бабусею малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які позбавлені батьківського піклування.

Над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка (ч.1 ст.58 ЦК України).

Згідно із ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Позивачка ОСОБА_1 фактично є єдиною особою яка виховує та доглядає дітей. За станом здоров`я остання здатна бути опікуном. Дохід позивачки надає їй змогу матеріально утримувати онуків, а також остання має у власності нерухоме майно, що дасть можливість забезпечити онукам належні умови проживання. Тому її доцільно призначити опікуном дітей.

Беручи до уваги те, що батьки дітейухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, діти фактично позбавлені батьківського піклування, тому для забезпечення їх особистих немайнових та майнових прав та інтересів над ними слід встановити опіку та призначити опікуном бабусю - позивачку.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вище наведене, беручи до уваги інтереси дітей, з відповідачки в користь позивачки слід стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини її доходів.

Крім того з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки слід стягнути аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі ј частини його доходів, та припинити стягнення з нього аліменти за рішенням суду від 17.04.2012.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь на користь держави слід стягнути по 768,40 грн. судового збору за вимоги про стягнення аліментів, та стягнути з них на користь позивачки по 384,20 грн. сплаченого нею судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), з участю третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Червоноградської міської ради (04055920, пр.Шевченка,19, м.Червоноград, Львівська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Призначити опікуном малолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 їх бабусю - позивачку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Припинити стягнення аліментів за виконавчим листом №2-1750 від 17.04.2012 р. виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.11.2019 і до їх повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 по 384,20 грн. сплаченого нею судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав, та в користь держави по 768,40 грн. судового збору за вимоги про стягнення аліментів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.08.2020.

Суддя: М. Д. Новосад