Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1328/19
Провадження № 2/321/52/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2020 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Михайлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про припинення стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів з матері у зв`язку зі зміною місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи про припинення стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів з матері в зв`язку зі зміною місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.10.2012 року. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Михайлівському районному відділі Державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області з 27.11.2012 року. В зв`язку з тим, що з 01.06.2019 року дочка проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні, позивач просить в зв`язку зі зміною місця проживання дитини припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки та стягувати аліменти з відповідача на його користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини наполягав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Також, просив задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визнаному відповідачем у відзиві на позовну заяву, враховуючи матеріальний стан відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві.

Так, відповідно до наданого відзиву, позивач вказала, що увесь час, починаючи з дня народження доньки, вона створювала для неї гідні умови проживання надала їй повноцінне материнське піклування та турботу, утримувала та матеріально забезпечувала. Коли донька подорослішала, у червні 2019 року ОСОБА_5 тимчасово переїхала жити до позивача. Вона не заперечує, що на даний час ОСОБА_5 проживає з позивачем і вона згодна сплачувати аліменти на утримання доньки поки вона проживає з ОСОБА_1 . Однак, вважає за необхідне врахувати те, що позивач судове рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 у справі №0816/1899/2012 (провадження №2/0816/559/2012), яким з нього було стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 12.10.12 року і до досягнення дитиною повноліття частково не виконував. Враховуючи те, що вона постійної роботи не має, тому має мінливий дохід, вимушена винаймати житло для свого проживання, яке обходиться більше 2000 гривень на місяць з комунальними послугами, має проблеми зі здоров`ям, просить позовну заяву в цій частині задовольнити частково та стягувати з неї аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник третьої особи Михайлівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову враховуючи наступне.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області 10 березня 2004 року. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.10.2012 року.

Згідно довідки Михайлівської селищної ради про реєстрацію місця проживання особи від 28.08.2019 року № 1340, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки-підтвердження депутата Михайлівської селищної ради від 11.09.2019 року за № 1037, ОСОБА_4 , 2004 року народження, дійсно проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 01.06.2019 року по теперішній час.

Згідно довідки ДНЗ «Михайлівське ВПУ» від 11.09.2019 року за № 402, ОСОБА_4 є учнем ДНЗ «Михайлівське вище професійне училище» за професією «Кухар. Пекар». Термін навчання з 02.09.2019 року по 30.06.2022 року.

У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 24 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 , у період з 12.10.2012 року було сплачено на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 26602 грн. 53 коп. До сплати підлягає 29546 грн. 76 коп., залишок боргу станом на 24.10.2019 року становить 2944 грн. 23 коп.

Виходячи з викладеного вбачається, що на даний час дитина ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходиться на його утриманні, що визнано відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови №3Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Встановлено, щорішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.10.2012 року. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Михайлівському районному відділі Державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області з 27.11.2012 року. На момент винесення рішення неповнолітня дитина проживала разом з матір`ю та знаходилася на її повному матеріальному утриманні.

Проте, з 01.06.2019 року дочка проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на повному його утриманні, внаслідок чого, позивач просить в зв`язку зі зміною місця проживання дитини припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки та стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_3 на його користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Аналіз фактичних обставин справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неповнолітня дочка сторін з 01.06.2019 року фактично проживає разом зі своїм батьком позивачем ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживанням, за адресою: АДРЕСА_1

Доказів тому, що кошти, які стягуються з позивча ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за судовим рішенням від 16.11.2019 року використовуються в інтересах дитини сторін, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання дитини.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Зважаючи на те, що з 01 червня 2019 року дитина фактично проживає разом з батьком за його зареєстрованим місцем проживанням, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвердждується відповідною довідкою підтвердженням, складеною 11.09.2019 року депутатом Михайлівської селищної ради Петраковою Н.І., дитина знаходиться на утриманні батька, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, вказані обставини, з врахованням загальних принципів регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України дають підстави для звільнення батька від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини.

На думку суду, звільнення батька, з яким проживає дитина, від обов`язку сплачувати аліменти на утримання цієї дитини на користь матері, відповідає інтересам дитини.

Відсутність судового рішення про визначення місця проживання дитини не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів з матері, яка проживає окремо від дитини.

Зважаючи на те, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, яка у відповідності до ст.182 СК України підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, грошових коштів, тощо, суд вважає за можливе визначити стягнення у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Підстав для стягнення з відповідачки аліментів за минулий час по справі не встановлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за вимоги про припинення стягнення аліментів в розмірі 768,40. Крім того, судовий збір в розмірі 768,40 гривень за вимоги в частині стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , третя особа: Михайлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, , місцезнаходження: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Привітна, 2-а, про припинення стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів з матері в зв`язку зі зміною місця проживання дитини задовольнити частково.

Припинити стягнення за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку зі зміною місця проживання дитини, з моменту подання позовної заяви 16.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , 1985 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.09.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , 1985 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , 1985 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , у прибуток держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Дата складання повного судового рішення 13.02.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна