ЄУН № 337/4367/19
Провадження № 2/337/181/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Ширіної С.А.,

з участю секретаря Бикової С.Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сплачених витрат за комунальні послуги та квартирну плату, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер мій чоловік ОСОБА_5 , про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в Книзі реєстрації смертей 27.05.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 3791, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додається до позову. Після його смерті квартиру успадкували його дружина ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини та син спадкодавця ОСОБА_4 , у розмірі 2/3 частини. Даний факт підтверджується рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2018 року. Починаючи з моменту смерті мого чоловіка ОСОБА_5 , а саме з 23.05.2016 року, я одноосібно сплачувала всі нараховані комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території. За централізоване опалення нею з 01.06.2016 року по 31.08.2019 року було сплачено 14 463,47 грн., за утримання будинку та прибудинкової території з 15.06.2016 року по 31.08.2019 року було сплачено 7 488,11 грн. Відповідач не проживав у зазначеній квартирі, саме тому вона просить стягнути з нього лише сплачені послуги за централізоване опалення та послуги з утриманням будинку та прибудинкової території, відповідно до його частки у квартирі, а саме 2/3 частин. За послуги централізованого опалення відповідно частки, яка належить відповідачу, а саме 14 463,47 : 3 х 2 = 9642,31 грн.; за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно частки, яка належить відповідачу, а саме 7 488,11 : 3 х 2 = 4992,07 грн., а всього 14634,38 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

26.12.2019р. представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнала та зазначила, що відповідач не проживав в квартирі,оскільки позивач чинила перешкоди в користуванні квартирою,а тому з нього не підлягають стягненню витрати на утримання будинку та прибудинкової території.

18.12.2019р. представником позивача надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частин, які належать позивачу ОСОБА_3 -1/3 частина та відповідачу ОСОБА_4 -2/3 частини, на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 ,що підтверджується рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2018 року.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, зобов`язано наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.7).

Отже витрати з утримання квартири у вигляді оплати на утримання будинку та прибудинкової території й централізованого опалення є солідарним обов`язком всіх власників. При цьому позивач у позові зазначає, що не просить відшкодування за послуги з водопостачання холодної і гарячої води, використання електричної енергії, оскільки отримувала їх особисто і оплачувала по лічильниках.

Згідно із ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Виходячи з положень Глави 26 ЦК України, частки спів власників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, сторонами визнається та в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що витрати з утримання не рухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ) утримання будинку та прибудинкової території й централізованого опалення за період з червня 2016 року по вересень 2019 року були здійснені позивачем ОСОБА_3 , відповідач таких витрат не поніс. Отже у позивача (яка виконала свій солідарний обов`язок з утримання житла) наявне право на зворотну вимогу (регрес) на частину здійснених нею витрат на утримання житла та надані комунальні послуги.

Згідно з розрахунком позивача, що підтверджений квитанціями, за період з червня 2016 року по вересень 2019 року в рахунок оплати за житлово-комунальні послуги нею було сплачено: за централізоване опалення з 01.06.2016 року по 31.08.2019 року - 14 463,47 грн., за утримання будинку та прибудинкової території з 15.06.2016 року по 31.08.2019 року -7 488,11 грн.. Частина витрат, що підлягає відшкодуванню позивачу з урахуваннямчастини, яка належить відповідачу -2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ,за послуги централізованого опалення відповідно до частки, яка належить відповідачу, а саме 14 463,47 : 3 х 2 = 9642,31 грн.; за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно частки, яка належить відповідачу, а саме 7 488,11 : 3 х 2 = 4992,07 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не заперечений та власного не надано, а тому такий приймається судом як підтвердження розміру стягнення витрат за житлово-комунальні послуги в порядку регресу.

При цьому, не проживання відповідача у квартирі, як стверджено у відзиві, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову та не свідчить про відсутність обов`язку у останнього як власника квартири утримувати своє житло, що підтверджується положеннями ч.2 ст.317 ЦК України, згідно з якою на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС КЦС по справі № 522/8599/15-ц (провадження № 61-18382 св18) від 12.09.2018 р.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання про те,що вона працює головою правління ЖБК № 18 «Запоріжсталь» з 01.10.2017р. В квартирі в якій проживає ОСОБА_3 квартиронаймачі не проживали . ОСОБА_3 не перешкоджала ОСОБА_4 проживати в квартирі. ОСОБА_7 вона познайомилася, коли той оформлював особовий рахунок на квартиру . Це було в серпні 2019 року.

Щодо наявного рішення суду в справі про вселення, встановлення порядку користування квартирою, на яке покликаються сторони, то суд враховує наступне.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року по справі № 337/1683/18 було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, виділивши сторонам відповідні кімнати, вселення.

Вказане рішення не впливає на вирішення даного спору між сторонами як співвласниками квартири, за яким заявлені вимоги про відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

Крім того, суд звертає увагу, що після постановлення рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30жовтня 2018 року по справі № 337/1683/18, відповідач ОСОБА_4 як співвласник квартири АДРЕСА_1 не здійснював оплату за надані послуги за централізоване опалення,послуги з утриманням будинку та прибудинкової території.

З урахуванням доведеності та під ставності вимог позивачем позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. 82, 89, 141, 229, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 322,525, 526 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сплачених витрат за комунальні послуги та квартирну плату-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплачених житлово-комунальних послуг та послуг за утримання будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі14 634,38 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 14.02.2020 року.

Суддя: С.А.Ширіна

12.02.2020