Справа №220/460/17
Провадження № 6/220/6/20
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за поданням державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пуценко С.Б. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 року до суду надійшло подання державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пуценко С.Б. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що на виконанні у Великоновосілківському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження № 54839634 за виконавчим листом №220/460/17, виданим 22.06.2017 року Великоновосілківським районним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором та судових витрат у загальній сумі 75530,05 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано рекомендованим поштовим відправленням стягувачу та боржнику (вих. №4-8634/17/3833 від 06.10.2017р.) за адресою, вказаною у виконавчому документі. Поштове відправлення, адресоване боржнику, було повернено у відділ ДВС з позначкою про не проживання адресата за вищевказаною адресою. На протязі листопада 2017 р. - грудня 2019 р.. державним виконавцем було неодноразово надіслано запити до державних реєстрів, реєстраційно-облікових установ та Великоновосілківської селищної ради щодо майна або доходів боржника, на які може бути звернено стягнення, а також щодо місця перебування боржника. У відповідях, отриманих відділом, не містилось відомостей про наявність майна (доходів) та місцеперебування ОСОБА_2 . Відділом ДВС було отримано відомості від Великоновосілківського райвідділу ДРАЦС та Великоновосілківського райвідділу ДМСУ у Донецькій області про зміну прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_3 у зв`язку з реєстрацією шлюбу 18.02.2014р. відділом ДРАЦС Ленінського РУЮ м.Донецька та отримання ОСОБА_3 01.03.2014 р. паспорту у Великоновосілківському райвідділі ДМСУ. У зв`язку з чим 26.01.2018 р. державним виконавцем було винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження (зміну прізвища боржника із ОСОБА_2 на ОСОБА_3 ).

Державним виконавцем були зареєстровані обтяження - арешти на все нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

У отриманих відділом ДВС відповідях Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області були відсутні відомості про реєстрацію місця проживання боржника та документування його паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон, також не містилось відомостей про реєстрацію проживання та наявність майна боржника у відповідях Великоновосілківської селищної ради.

23.12.2019 р. та 28.12.2019 р. державним виконавцем Великоновосілківського райвідділу ДВС було здійснено виїзди за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . В результаті було встановлено, що за вказаною адресою мешкає мати боржника ОСОБА_4 , яка стверджувала про те, що з 2007 р. її донька ОСОБА_1 мешкає у м.Донецьк без права виїзду з території, непідконтрольній Україні. У телефонній розмові з державним виконавцем боржник підтвердив неможливість приїзду до Великоновосілківського райвідділу ДВС, повідомив адресу свого мешкання: АДРЕСА_2 , номер телефону ( НОМЕР_1 ) 163-30-90. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 стверджувала про відсутність свого майна та доходів, на які може бути звернено стягнення, на території України, яких-небудь відомостей про своє майно або доходи на території, непідконтрольній Україні, вона не надала. Про свої наміри щодо виконання рішення суду про сплату заборгованості на користь стягувача ОСОБА_1 не висловлювалась. Державним виконавцем у присутності понятих було здійснено огляд домоволодіння за вищеназваною адресою, в результаті огляду майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, встановлено не було.

19.11.2019 р. Великоновосілківським райвідділом ДВС було отримано заяву представника стягувана - АТ КБ «ПриватБанк» про звернення державного виконавця відділу ДВС до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а також було зазначено про відсутність надходження на рахунок стягувана грошових коштів, сплачених боржником в рахунок погашення боргу за кредитним договором.

До теперішнього часу боржником ОСОБА_1 не було надано у відділ ДВС жодного документального підтвердження про сплату нею навіть частки боргу на користь стягувача за судовим рішення.

На підставі викладеного державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту до виконання зобов`язань за рішенням.

Державний виконавець Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду подання. Просив про розгляд подання за його відсутності.

З урахуванням того, до відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України на суд покладено обов`язок негайно розглянути подання, то неявка до суду державного виконавця, який належним чином повідомлений, не є перешкодою у розгляді справи по суті.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, матеріали виконавчого провадження, вважає, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України передбачає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування є фундаментальним правом природно-правового походження та складається із таких основних складових: право фізичної особи на в`їзд і на виїзд з території країни, на якій вона перебуває, право вільного пересування у межах цієї території, у тому числі право на вільний вибір місця проживання. Це конституційне право належить всім фізичним особам: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства.

Право на свободу пересування має також своє первинне закріплення у ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Мінюсту України від 02.04.2012 N 512/5 (далі - Інструкція). Розділом ХІ зазначеної інструкції передбачений порядок обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну.

Приписами частини 2 статті 6 Закону України 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань. Частиною 2 цієї статті передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Право звернення державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, закріплене в п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України в редакції від 21 грудня 2016 року № 1798-VІІІ «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов`язани`й вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 18 Закону).

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання судового рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.

За роз`ясненнями, що містяться в абз. 7 п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 441 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Судом не встановлено та державним виконавцем не доведено переконливих підстав умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень Великоновосілківського районного суду та необхідності застосування до нього обмеження у праві на виїзд за межі України.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області, за даними електронного обліку на ОСОБА_1 не зареєстровані трактора та інша сільськогосподарська техніка (а.с.9).

Згідно відповіді Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області №01-25-138 від 02.02.2018 року та №01-25-897 від 22.10.2019 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не числяться земельний та майновий пай. Відомості про реєстрацію та наявність підсобного господарства відсутні (а.с.10).

Постановою державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області Пуценко С.Б. про зміну назви сторони виконавчого провадження від 26.01.2018 року, змінено прізвище боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_3 у зв`язку зі зміною ОСОБА_2 прізвище на ОСОБА_5 згідно актового запису про шлюб №52 від 18.02.2014 року відділу ДРАЦС Ленінського РУЮ м.Донецька та отриманням паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 від 01.03.2014 р. у Великоновосілківському відділі ДМСУ у Донецькій області у зв`язку із зміною прізвища (а.с.11).

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області №2.3-974 від 21.02.2018 року та №1401.2.3-18776/1401.2.3.1.19 від 20.11.2019 року, відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні (а.с.12).

Згідно відповіді Великоновосілківського РВ ГУ ДМС України в Донецькій області №37-5031 від 24.11.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з питанням оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до Великоновосілківського РВ ГУДМС України в Донецькій області не зверталася. У 2014 р. їй було оформлено паспорт громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища зі ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_2 виданий 01.03.2014 року) (а.с.14).

Згідно відповіді Великоновосілківського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану №3099/15.45-23 від 06.11.2017 р., за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено актовий запис про шлюб №52 від 18.02.2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_5 ). (а.с.15).

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області № від 09.10.2017 р.; № від 31.10.2017 р.;

ОСОБА_2 на обліку як пенсіонер в управлінні не перебуває (а.с.18).

Згідно відповіді Державної фіскальної служби № від 10.10.2017 р. про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно ОСОБА_2 відсутня. (а.с.18).

Згідно листа Великоновосілківського районного центру зайнятості №03/1584 від 22.10.2019 року, ОСОБА_1 не перебуває на обліку та допомогу по безробіттю не отримує (а.с.21).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №24546004 від 26.01.2018 року, державним виконавцем зареєстровані обтяження на все нерухоме та рухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , обтяження №16684850 від 25.01.2018 р. (а.с.20).

Крім того, суду не надано відомостей про вручення боржнику під розписку постанов ВДВС про відкриття виконавчих проваджень. Відтак, відсутні підстави вважати обізнаним боржника про початок примусового виконання органами ВДВС рішення Великоновосілківського районного суду.

Таким чином, державним виконавцем не надані об`єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом.

Крім того, в порушення ч. 11.1.5. ст. 1.1. Розділу ХІ Інструкції про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець не повідомив боржника, оскільки докази про це не були долучені до подання.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї державним органом, у зв`язку з чим вважає, що відсутні достатні законні підстави для задоволення подання щодо обмеження конституційних прав громадянина України.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов`язаний вживати заборону на виїзд боржника.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також, оцінюючи надані докази, суд вважає подання таким, що подане передчасно, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пуценко С.Б. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.М. Якішина