Номер провадження 2 З/638/44/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Котяш Н. В.,

розглянувши заяву акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

установив:

Позивач акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося 16.09.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позовну заяву до свого провадження. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,5 кв. м., в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 840/4 27/16/1/7 035 від 12.07.2007 року, на акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 , ), шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом. Стягнути солідарно з відповідачів на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 23.09.2019 р. даний позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали судді про залишення позову без руху, 02.01.2020 р. до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява акціонерного товариства «Альфа Банк», від імені якого діє адвокат Мальцева Анастасія Владленівна на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/1326 від 31.01.2018 р., виданого на підставі рішення ради адвокатів Закарпатської області від 29.01.2018 р. № 476, довіреності № 010206/19 від 11.06.2019 р., в якій зазначається, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа Банк», та просить суд прийняти позовну заяву до свого провадження. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,5 кв. м., в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 840/4 27/16/1/7 035 від 12.07.2007 року, на користь акціонерного товариства «Альфа Банк», 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, UA0000004, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом. Стягнути солідарно з відповідачів на користь акціонерного товариства «Альфа Банк», 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, UA0000004, , витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 03 січня 2020 року по справі № 638/14364/19, номер провадження 2/638/493/20 відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться у порядку загального позовного провадження.

Представник акціонерного товариства «Укрсоцбанк», від імені якого діє адвокат Мальцева А. В. звернулася 16.09.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони відчуження на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,5 кв. м.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначається, що до моменту винесення рішення по даній справі ОСОБА_1 має можливість розпоряджатись іпотечним майном та проводити незаконні дії щодо перереєстрації майна.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.05.2019 р № 167238191, право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 110,8 кв. м., житловою площею 72,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 01.02.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойдою Г. М.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справа вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У матеріалах заяви про забезпечення позову жодні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, вчинення підготовчих дій щодо реалізації майна, відсутні. Сама лише потенційна можливість ухилення її від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Саме такі по суті висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17 Ц.

Заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. У ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_1 квартири на користь третіх осіб, тобто заява про забезпечення позову необґрунтована та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: