Справа № 185/9500/18
Провадження № 2/185/704/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

за участю секретаря судового засідання Красуцького Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Павлограді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2,-

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована і перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда. Дана квартира була надана відповідачам, які зареєструвалися у зазначеній квартирі. На даний час відповідачі комунальні послуги не сплачують та не проживають в зазначеній квартирі з 2011 року. Таким чином, відповідачі без поважних причин житлом не користуються, витрат по утриманню квартири не несуть.

Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити в повному обсязі на підставах, яки були зазначені в позові та підтверджені під час судового розгляду.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідачі суду не надали.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що докази, надані представником позивача не спростовують факт проживання та користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 її довірителем.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Киричок Г.О. проти задоволення позову заперечував, зазначив, що докази, надані представником позивача не спростовують факт проживання та користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , окрім того просив застосувати строк позовної давності (а.с. 116).

Третя особа ОСОБА_3 , підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили обставини, зазначені в позові. Зокрема, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_2 вона не бачила за місцем проживання останні 15 років, а ОСОБА_1 останні 10 років, приміщення квартири знаходиться в антісанітарному стані. Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 зазначили, що в квартирі АДРЕСА_1 , відсутнє світло, водопостачання та водовідведення, батареї опалення, квартира для проживання не придатна взагалі. Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає в будинку АДРЕСА_2 , з 2009 року, відповідачів там не бачила. Головою ОСББ до неї був ОСОБА_11 . Коли її призначили головою 2016 році то на загальних зборах вирішили і в 2017 році подали документи. В іншому складі ОСББ не була. Власників не бачила. Вирішили на загальних зборах. Ми зверталися до юристів виконкому. Акт про фактичне проживання складали вона як голова та члени правління. Підтвердила, що не проживають з 2011 року відповідачі. Підтвердила, що не було відповідачів на загальних зборах, в квартирі повна антисанітарія, вода, газ відключенні, труб не було, квартира не придатна для житла. Заборгованість велика. 11 серпня 2020 року на адресу суду поштовим відправленням надійшла заява ОСОБА_9 про надання нею неправдивих свідчень по справі (вх..№22757 від 11.08.2020 року), які надавалися нею під час ї допиту в якості свідка по цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні 10 червня 2020 року. Окрім цього, підпис, нанесений на заяву виконано не від руки (а.с.201-202). Допитана повторно в судовому засіданні 19 серпня 2020 року ОСОБА_9 суду пояснила, що вказану заяву вона не складала та не підписувала.

Окрім цього, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 своїми показами спростували акт від 05 червня 2016 року, копія якого надана представником відповідача ОСОБА_6 до заяви про перегляд заочного рішення (а.с.79), де вказано особою, яка підписала цей акту ОСОБА_14 , яка ніколи не працювала в ЖЕК №5 КП «Житлосервіс» Павлоградської міської ради, а ОСОБА_15 , будучи допитаною в судовому засіданні 19.08.2020 року в якості свідка, суду пояснила, що такий акт не складався і не міг бути складений, оскільки будинок АДРЕСА_2 на балансі комунального підприємства не перебуває, а також зазначила, що підпис проставлений на цьому акті не її.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 надали покази, які стосувались стану здоров`я та способу життя ОСОБА_2 , проте не спростували факту не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 протягом останніх 6 місяців до дня звернення позивача позовом, тобто з травня 2018 року по листопад 2018 року.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Павлограда і не приватизована, що підтверджується довідкою Відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради за № 117/ж -4 від 13 березня 2018 року.

Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зареєструвалися у зазначеній квартирі.

На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією поквартирної картки.

Відповідно до матеріалів справи та акту від 10 вересня 2018 року складеного представниками ОСББ «Ленінградська 25» встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року, внески по утриманню будинку не сплачують, квартира відключена від електропостачання, газопостачання, водопостачання, теплопостачання.

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члені його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин більше 6 місяців, то цей строк може бути подовжений наймодавцем по заяві відсутніх.

Відповідач не звертався з заявою про подовження зберігання на ним жилого приміщення понад 6 місяців у зв`язку з поважністю не проживання.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Даючи оцінку вимогам представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного.

До позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Таким чином поки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Викладене кореспондується з правової позицією, викладеною в Постанові ВС від 08 липня 2020 року (справа №686/16196/15-ц, провадження № 61-42070 св 18).

Враховуючи те, що відповідачі більше року не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , комунальні послуги не сплачують, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Виконавчого комітету Павлоградської міської ради понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору по 881 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайоний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 26 серпня 2020 року.

Суддя І.С.Шаповалова