Провадження № 2/522/3731/20
Справа № 522/2241/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.02.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 6500 грн. та частини додаткових витрат на дитину в сумі 9375 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого 2018 року сторони проживають окремо, а їх син разом з позивачем. Позивач офіційно не працевлаштована, отримує мінливий, не великий дохід та не має можливості в повному обсязі нести витрати на утримання сина. Відповідач не надає кошти на утримання сина, не бере участі у виховані та утриманні сина ОСОБА_3 . Відповідач отримує дохід від ремонту автомобілів, яку він здійснює в СТО на території автосалону «Стиль Авто», інших утриманців немає, має задовільний стан здоров`я.

Ухвалою від 25.02.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 23.03.2020 року.

У судове засідання 23.03.2020 року учасники справи не з`явилися, на території України введено карантин, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 21.04.2020 року.

З метою повторного повідомлення відповідача, враховуючи, що у судове засідання 21.04.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 18.06.2020 року.

У зв`язку з відсутністю інформації про сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 18.06.2020 року було відкладено на 20.07.2020 року.

У судовому засіданні 20.07.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, наступне судове засідання призначене на 11.08.2020 року.

До суду 04.08.2020 року надійшов відзив ОСОБА_2 , поданий представником ОСОБА_5 , згідно якого вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування відзиву вказав, що позивачем не надано жодного доказу необхідності стягнення аліментів у розмірі 6500 грн., а відповідач є непрацевлаштованим, тому такий розмір аліментів є для нього надмірним.

У судовому засіданні 11.08.2020 року позивач подала заяву про відмову від частини позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в сумі 9375 грн., яка була прийнята судом, провадження у цій частині закрите. Представник позивача - ОСОБА_6. просив оголосити перерву з метою підготовки заяви, клопотання задоволено, оголошено перерву до 27.08.2020 року.

У судовому засіданні 27.08.2020 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів та просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5. заперечував проти задоволення позову в частині стягнення аліментів в повному розмірі, просив стягнути аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 квітня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Дружина отримала прізвище чоловіка, як ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане повторно 26.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області.

З 2018 року сторони не проживають разом, що не заперечується учасниками справи.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків вбачається, що ОСОБА_2 з 2016 року по перший квартал 2020 року не отримує доходу, що свідчить про те, що відповідач офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Станом на день ухвалення рішення прожитковий мінімум для дитини 9 років становить 2318 грн., розмір аліментів заявлений відповідачем майже в три рази перевищує мінімальний рекомендований розмірі аліментів.

Розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання дитини має бути достатнім для гармонійного розвитку дитини, а не виходити з заробітної плати батька, крім того, законодавство України встановлює рівний обов`язок батьків щодо виховання, зокрема і утримання дитини.

Таким чином, беручи до уваги, що позивачем не наведено та не доказано які гуртки, курси та інші засоби розвитку дитини відвідує син, враховуючи відсутність доказів особливого утримання ОСОБА_3 , виходячи з того, шо розмір аліментів має бути достатнім та враховуючи, те, що відповідач офіційно не працевлаштований, зважаючи на рекомендований розмір аліментів, суд приходить до висновку, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 2500 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 10.02.2020 року і до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 31.08.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар