"18" лютого 2020 р.
Справа № 642/465/20
Провадження № 2/642/568/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося. Внаслідок відсутності взаєморозуміння та суперечок давно припинені шлюбні стосунки, настало повне відчуження. Вони проживають за різними адресами. Син залишився проживати з відповідачкою.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути у їхньої відсутності.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Шлюб сторін зареєстрований шлюб 27 липня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області і (актовий запис № 1400).

Від шлюбу мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння, постійних суперечок фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою.

Примирення обидві сторони вважають неможливим, обидві сторони просили розірвати шлюб.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

За заявою відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 27 липня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області і (актовий запис № 1400).

Залишитивідповідачці шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко