Провадження № 2/686/1285/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020

13 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі

головуючої судді:Чевилюк З.А.

секретаря Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою та усунення перешкод у користування квартирою, шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «»Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2

20 липня 2018 року за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2018-05-07-000023-а від 22.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінапнс» та ПАТ «БАНК ФОРУМ» було укладено Договір №1232-Ф про відступлення прав вимоги. Згідно умов зазначеного договору банк відступив товариству, як новому кредитору право вимоги за кредитним договором №0551/07/17-КЕ від 12 листопада 2007 року, укладеним з позичальником.

Також було укладено між банком та новим кредитором договір про відступлення прав за іпотечним договором, за яким до нового кредитора перейшло право іпотекодержателя за іпотечним договором.

ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс»» набула право вимоги за борговим зобов`язанням боржника ОСОБА_4 та іпотекодавцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в сумі 1247 464,17 грн.

20.05.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» набула право приватної власності шляхом державної реєстрації на 21/50 частку та 29/50 частку квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2019 року №167544837 та №167545439.

У вказаній квартирі без достатньої правової підстави зареєстрована та проживає стороння особа, що втратила право користування квартирою після набуття фінансовою компанією права власності, а саме ОСОБА_2 , який не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації та звільнити помешкання, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач та його представник позов заперечили. Подали суду письмовий відзив. Вказали, що відповідач не може бути виселений із спірного помешкання, оскільки кредитні відносини оформлено у іноземній валюті та законодавчо встановлено пряму заборону позбавлення житла в такому випадку без надання іншого жилого приміщення. Відповідач був фізично виселений позивачем з квартири АДРЕСА_1 та обмежений у праві користування житлом та власними речами, які там залишились. Замки змінено, поставлено нові двері. Сам факт переходу права власності на квартиру до іншої особи не є безумовною підставою для виселення членів сім`ї власника цього нерухомого майна, у тому числі і колишніх. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності. У вирішенні справи покладаються на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» є зареєстрованим власником об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що набутий в позасудовому порядку відповідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.07.2018 року, іпотечного договору від 12.11.2007 року та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

12.11.2007 року між АКБ «ФОРУМ» та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, яким забезпечено вимоги за кредитним договором №0551/07/17-КЕ від 12.11.2007 року та додатковими угодами/договорами до нього з ОСОБА_4 . Предмет іпотеки нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , що належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (21/50) та ОСОБА_6 (29/50). ОСОБА_5 набула право власності на частку у квартирі за договором дарування від 18.02.2002 року. Право власності ОСОБА_6 підтверджено свідоцтвом про право особистої власності від 11.07.2000 року. Кредитним договором п.1.1. визначено валюту кредитування долар США; сума кредитного договору 75 000 доларів США. Цільове призначення кредиту-споживчі цілі.

Банк «Форум» уступив право вимоги за кредитним та іпотечним договорами позивачу по справі відповідно до договору №1232-Ф про відступлення прав вимоги від 22.07.2018 року та договору про відступлення за іпотечним договором від 20.07.2018 року.

На дату звернення до суду ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою квартири АДРЕСА_1 . Фактично у квартирі не проживає та не має доступу до власних речей внаслідок неправомірного обмеження.Зі слів відповідача, вселений у квартиру як колишній член сім`ї власників квартири.

Добровільно знятись з реєстраційного обліку за адресою даної квартири не бажає, мотивуючи відсутністю іншого нерухомого майна у користуванні чи на праві власності.

Суду не представлено та не здобуто в ході судового розгляду будь-яких доказів на підтвердження забезпечення відповідача житлом, можливості надання йому іншого житла замість іпотечного.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до положень частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

У справі, що розглядається новий власник, який придбав житло в позасудовому порядку, шляхом звернення стягнення на майно, не може користуватися своєю власністю, оскільки відповідач відмовляється виселятися з нього.

Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким запроваджено мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, а саме: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Таким чином держава цілеспрямовано вносила законодавчі обмеження, направлені на захист прав громадян України, щодо виселення, які пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитами, наданими в іноземній валюті та забезпеченими іпотекою. Вказана обставина обумовлена тим, що фізична особа, яка отримала кредит у іноземній валюті, не має впливу на здешевлення гривні, коливання валютного курсу, проте саме держава зобов`язана забезпечувати як дотримання прав усіх суб`єктів, так і баланс прав, у тому числі і прав кредитодавця та позичальника у кредитних правовідносинах.

Беручи до уваги, що по даній справі в іпотеку передано квартиру, придбану не за рахунок отриманих кредитних коштів, доказів наявності іншого постійного житла для проживання відповідача суду не представлено, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення відповідача із вищезазначеної квартири без надання іншого постійного житла.

Крім того, слід зауважити, що до повноважень місцевого суду не входить зясування питання до компетенції якого органу належить право надавати житло у випадку виселення та перевірити наявність вільних житлових приміщень у фондах житла для тимчасового проживання. (Постанова Верховного Суду від 16.01.2018 року, справа № 686/8223/16-ц).

Позивач може частково поновити свої права шляхом звернення про відшкодування шкоди до банку, якщо той неналежним чином виконав свої зобов`язання про повне інформування про обтяження квартири та відшкодування збитків. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року, справа № 753/12729/15-ц).

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відстуні.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою та усунення перешкод у користування квартирою, шляхом виселення щодо квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 17 лютого 2020 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк