Справа № 2/2506/724/11
Провадження № 6/750/239/20
У Х В А Л А

01 вересня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Старостенко Олександри Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

31.08.2020 державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Старостенко Олександра Володимирівна звернулася до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №2/2506/724/11 виданий 07.04.2011 Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1204952 грн. За вказаним виконавчим документом борником є - ОСОБА_1 . 26.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нерухоме майно не зареєстровано. При неодноразовому виході державного виконавця за адресою - АДРЕСА_1 , двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що 12.08.2019, 24.09.2019, 16.10.2019, 12.11.2019, 02.03.2020, 07.07.2020, 21.08.2020 року було складено відповідні акти. Рішення до теперішнього часу не виконано, боржник не з`являється до відділу на виклики державного виконавця, не вживає заходів щодо виконання рішення, вищевикладене дає підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Державний виконавець в своєму поданні просила справу розглядати без її участі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 .

26.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нерухоме майно не зареєстровано.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист №2/2506/724/11 виданий 07.04.2011 Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1204952 грн. За вказаним виконавчим документом борником є - ОСОБА_1 .

26.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження,

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно отриманих відповідей Пенсійного фонду України (остання від 14.08.2020 року) встановлено, що дані про відрахування до Пенсійного фонду з заробітної плати боржника в системі персоніфікованого обліку відсутні.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України (остання від 14.08.2020 року) відсутня інформація про відкриті рахунки боржника в установах банків.

Згідно відповіді МВС (остання від 14.08.2020 року) відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно даних реєстру Держспоживслужби України за ОСОБА_1 техніка не зареєстрована.

При неодноразовому виході державного виконавця за адресою - АДРЕСА_1 , двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що 12.08.2019, 24.09.2019, 16.10.2019, 12.11.2019, 02.03.2020, 07.07.2020, 21.08.2020 року було складено відповідні акти.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 14.08.2020 відомості про перетин кордону боржником відсутні.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі -ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Положенням п. 5 ч. 1ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з положеннями ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виходячи з аналізу наведених норм, можна прийти до висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 01.02.2013 року, зроблений наступний висновок: поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відтак надавши оцінки письмовим доказам заявника, суд приходить до переконання, що достатніх доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем суду не надано, оскільки державним виконавцем примусовий привід боржника не здійснювався та не надано належних доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2019 року.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язання не доведений.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Старостенко Олександри Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа є необґрунтованим, що відповідно є підставою для відмови у його задоволенні.

Керуючись ст. 33 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні подання державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Старостенко Олександри Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута