Справа № 323/341/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання холодної води,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява КП «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області, подана через представника адвоката Швайковського А.А., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання холодної води станом на 01.01.2020 року у розмірі 2216,39 грн.

Суддя, ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

За змістом ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Водночас не будь-яка вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягає задоволенню в порядку наказного провадження.

Так, відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу обов`язково додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання холодної води додана, зокрема, копія Договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 11.03.2019 року, тоді як період, за який заявник просить стягнути заборгованість, охоплює час, починаючи з квітня 2016 року.

Доказів про існування договірних відносин між заявником та боржником в період з квітня 2016 року до березня 2019 року, який до того ж частково виходить за межі позовної давності, і взагалі будь-яких доказів на підтвердження існування підстав для стягнення з боржника заборгованості за вказаний період, до заяви не додано. При цьому у тексті заяви про видачу судового наказу є посилання лише на умови договору як підставу виникнення у боржника сплачувати за холодне водопостачання.

За правовим висновком, висловленим у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц, хоча відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» такі послуги надаються виключно на договірних засадах, стаття 20 цього ж закону передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг , підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг за загальним правилом не є перешкодою для стягнення плати за фактично спожиті послуги, але обумовлює розгляд таких вимог доказуванням обсягів та періодів фактичного споживання таких послуг, їх вартості тощо, навіть в порядку наказного провадження.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 11.03.2019 року, копія якого додана до заяви про видачу судового наказу, не надає підстав для висновку про наявність у заявника безспірного права вимоги, з огляду на таке.

Відносини у сфері надання послуг з централізованого водопостачання регулюються, зокрема, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (з подальшими змінами і доповненнями), на які, зокрема, посилається й заявник (надалі Правила № 630).

Як випливає із змісту п. 10, п. 11 Правил № 630, у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу) плата за послуги постачання холодної води нараховується за нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до пп. 3 п. 32 Правил № 630 виконавець послуги зобов`язаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання тощо.

Відповідно до Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (з подальшими змінами), чинного на час укладення Договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 11.03.2019 року, умова про розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення відповідного договору є істотною умовою такого договору, а відповідні графи підлягають обов`язковому заповненню під час його укладання, особливо, якщо споживач не має засобів обліку спожитої води.

Водночас у Договорі про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 11.03.2019 року відповідний пункт 6 не заповнений, розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання не зазначений, самі норми також не вказані, хоча у п. 4 цього Договору вказано, що облік води здійснюється за такими нормативами (тобто засіб обліку води у споживача не встановлений).

Судовий наказ це вид судового рішення, а тому на нього поширюються загальні вимоги щодо законності та обґрунтованості судових рішень. Судовий наказ, які і будь-яке судове рішення, не може ґрунтуватись на припущеннях, а право подачі заяви про видачу судового наказу не звільняє заявника від обов`язку довести законність та обґрунтованість своїх вимог, а суд від обов`язку надати їм оцінку.

Разом з цим, наведені вище обставини вказують на те, що при поданні заяви про видачу судового наказу заявником не були дотримані вимоги статті 163 ЦПК України, а саме: всупереч п. 4 ч. 2 ст. 163 не зазначені обставини, на яких ґрунтується заява (зміст заяви зводиться до посилань на нормативно-правову базу господарської діяльності заявника і факт нарахування боржнику заборгованості, без викладення фактичних та юридичних підстав нарахування заборгованості, в тому числі без обґрунтування розміру щомісячної плати за водопостачання, без зазначення нормативів (норм) споживання, за якими здійснювалось нарахування такої плати); всупереч п. 4 ч. 3 ст. 163 до заяви не додано документів в обґрунтування вимог за період до укладення договору з боржником.

Як наслідок, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України наведені вище обставини є безумовними підставами для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відому у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 19, 160, 161, 163, 165, 259 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання холодної води.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1 та 8 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику право на звернення з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження із зарахуванням судового збору, раніше сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, до судового збору за подання відповідної позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв