_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/217/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляют самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій просить визнати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 ніколи не проживав, після розлучення батьків він проживає разом з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до суду не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове не з`явилися, просили розглядати справу за їхньої відсутності та просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в рівних частках належить на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

11.09.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року шлюб між ними було розірвано.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають від шлюбу малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки КП «ЖКС» Чорноморський» про склад сім`ї, у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані 5 осіб: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_6 (дочка позивачки), ОСОБА_4 (син позивачки), ОСОБА_3 (онук позивачки), ОСОБА_5 (чоловік позивачки).

Позивачка зазначила, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , отже без поважних причин не проживає у спірній квартирі.

Свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були допитані у судовому засіданні пояснили, що малолітній ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.1 ст. 71, ст.72 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим це питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.107 ЖК УРСР, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму не розривається, а член сім`ї, який вибув, утрачає право користування цим приміщенням з дня вибуття.

Згідно з чч.1, 2 та 3 ст.29 ЦК, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлено в законі. Місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

За змістом ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що малолітній ОСОБА_3 набув право власності або право постійного користування іншим житлом позивачем не надано.

Несплата дитиною коштів за користування житлово-комунальними послугами також не може бути підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки заявник (за доведеності понесення ним таких витрат одноособово) не позбавлений можливості ставити питання про їх відшкодування до законних представників (батьків) малолітньої дитини.

У принц.4 «Декларації прав дитини», що прийнята за резолюцією №1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959, передбачено, що дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання й розвиток; із цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий та післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що малолітній ОСОБА_3 не може самостійно визначати своє місце проживання, тому сам по собі факт його непроживання в спірній квартирі не може бути безумовною підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-81, 263-265, ЦПК України, ст. 405 ЦК України, 71, 72, ЖК УРСР, ст. ст. 16, 29 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київського районного суду м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.