Постанова

Іменем України

20 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 676/4161/17

провадження № 61-24679св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , дочірнє підприємство «Тепловода» Комунального підприємства «Міськтепловоденергія», Комунальне підприємство «Міськтепловоденергія»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від

16 листопада 2017 року в складі судді Вдовичинського А. В. та на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Талалай О. І., Костенка А. М., П`єнти І. В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керівника

КП «Міськтепловоденергія» ОСОБА_2 про зобов`язання надати акт про технічний стан квартири та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що у квартирі сина, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , протягом зимового періоду 2016 -2017 років температура повітря була нижче 15°C. 20 березня 2017 року централізоване опалення у будинку було відключено. Тому він вирішив підключити додаткове опалення, встановивши 2 батареї в спальні і кухні від електропостачання або, як у сусідніх квартирах, від газопостачання. У травні 2017 року у квартирі демонтували батареї опалення. Проте, у видачі акта про від`єднання від мережі централізованого опалення ОСОБА_2 відмовив, що перешкоджає виготовленню документів для проведення додаткового опалення у квартирі і проживанню у ній.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив суд зобов`язати відповідача надати акт про технічного стан обладнання

у квартирі АДРЕСА_1 і стягнути

з нього 100 000,00 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, мотивоване тим, що позивач не надав доказів порушення його прав відповідачем, оскільки позивач не є власником квартири АДРЕСА_1 , у квартирі не проживає, не надав суду доказів, що квартира перебуває в спільній власності; відповідач не є належним відповідачем у справі, оскільки до його компетенції, як Генерального директора

КП «Міськтепловоденергія», не входить складання та видача актів про стан технічного обладнання у квартирі.

Аргументи учасників справи

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно відмовили йому

в задоволенні позову, висновки судів не відповідають обставинам справи; на початку розгляду справи позивач подавав заяву про відвід судді Вдовичинськоого А. В.; за дві години до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач повідомив секретаря апеляційного суду,

що перебуває в лікарні з гіпертонічним кризом, однак суд ігнорував його прохання, виніс заочне рішення, яким залишив апеляційну скаргу без задоволення.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_3 ,

в якому вона зазначила, що підтримує касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Рух справи

УхвалоюВерховного Суду від 12 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

15 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу Краснощокову Є. В.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що згідно з договором купівлі-продажу від 10 жовтня

2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Барановським С. Ф., власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

19 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 і КП «Міськтепловоденергія» був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення.

25 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 надіслав керівникові

КП «Міськтепловоденергія» ОСОБА_2 заяву про надання дозволу на встановлення парапетного котла для додаткового опалення та обігріву води

у квартирі АДРЕСА_1 .

Листом від 27 лютого 2017 року № 01-10/547 КП «Міськтепловоденергія» повідомило ОСОБА_1 , що відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ, а самовільне відключення заборонено.

11 травня 2017 року працівники ДП «Тепловода» провели демонтаж приладів опалення у квартирі АДРЕСА_1 для проведення їх очищення та промивання від засмічення, про що складено акт.

15 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до генерального директора

КП «Міськтепловоденергія» ОСОБА_2 із заявою про надання акта від`єднання квартири від мережі централізованого опалення.

Листом від 24 травня 2017 року № 01-10/1287 КП «Міськтепловоденергія» повідомило ОСОБА_1 , що від`єднання приладів обігріву квартири на АДРЕСА_1 відбулося до наступного опалювального сезону 2017-2018 років, та вказало на необхідність виконати промивання демонтованих приладів обігріву, або провести їх заміну на нові,

з вищим коефіцієнтом тепловіддачі.

За скаргою позивача на дії відповідача Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області провело перевірку, за результатами якої згідно акта від 09 жовтня 2017 року № 0101 порушень вимог законодавства не виявлено.

Від безкоштовного підключення приладів опалення у квартирі ОСОБА_1 відмовився, оскільки бажає установити індивідуальне опалення.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які

ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц(провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови

у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Встановивши, що ОСОБА_2 за пред`явленими вимогами про зобов`язання надати акт про технічний стан квартири є неналежним відповідачем,позивач не є власником квартири АДРЕСА_1 та не проживає у ній, суди зробили обґрунтований висновок, що підстав для задоволення позову у цій справі немає.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності позивача, оскільки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від

02 лютого 2018 року (а. с. 118) позивач був належним чином повідомлений про призначення розгляду справи апеляційним судом на 19 лютого 2018 року. Заяви, клопотання про відкладення апеляційного розгляду у справі відсутні. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення суду першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

від 16 листопада 2017 року та на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат