Справа пр. №2-з/756/235/20
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву, подану Департаментом патрульної поліції про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До пред`явлення позову до суду Департамент патрульної поліції звернувся з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Infiniti G35, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Заявник зазначив, що 08 березня 2020 року о 13 год 50 хв на перехресті вулиці Шолуденка та вулиці Покровської (а/д Київ-Овруч 19 км + 250 м) в м. Вишгороді Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Infiniti G35, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Заявник стверджував, що згідно з висновком експертного дослідження від 02 липня 2020 року №ЕД-19-20/12091-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить на праві власності Департаменту патрульної поліції, складає 628843,23 грн. Ураховуючи викладене, заявник має намір пред`явити позов до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість ОСОБА_1 вчинити дії, спрямовані на відчуження транспортного засобу, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав Департаменту патрульної поліції.

З цих підстав заявник просив суд до пред`явлення позову вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Infiniti G35, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно, заборони вчиняти певні дії (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на рухоме майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Також суддя звертає увагу на те, що у заяві Департаменту патрульної поліції та долучених до неї документах не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що на час подання заяви про забезпечення позову автомобіль Infiniti G35, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151, 154 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук