Справа № 605/434/20
про залишення без руху
"28" серпня 2020 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.
Подана позовна заява не відповідає вимогам, п.п. 2, 3, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Проте, у позовній заяві ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно не зазначено: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - відповідача та поштовий індекс населеного пункту на території якого розміщена сільська рада, котра зазначена відповідачем у поданій позовній заяві.
Змістом п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Однак, в порушення вказаної вимоги законодавства вищевказана позовна заява не містить ціни позову.
Змістом п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Всупереч даної норми Закону у поданій позовній заяві не вказано в кого саме знаходяться оригінали письмових доказів, копії яких додано до неї.
Вимогами п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що у змісті позовної заяви повинен бути зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Однак, позовна заява про визнання права власності не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відповідності із п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним (нею) не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, зазначена вище позовна заява не містить підтвердження особи, яка з нею звернулась в суд, про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В силу ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення позовної заяви без руху, жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, після усунення недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. О. Горуц