ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 623/2129/20-ц

провадження № 22ц/818/3937/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2020 року в складі судді Бєссонової Т.Д. по справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про стягнення збитку, завданого органом державної влади

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом.

На вказану ухвалу судді поштою 30 червня 2020 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року витребувано зазначену справу з Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 14 липня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги, викладеної українською мовою, з дня отримання копії цієї ухвали.

04 серпня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він вказав, що вимоги суду апеляційної інстанції щодо надання ним апеляційної скарги, викладеної українською мовою, не підлягають виконанню, оскільки вимоги ЦПК України не зобов`язують його звертатися до суду виключно українською мовою.

Проаналізувавши доводи апелянта, викладені у вищевказаній заяві, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки, про які зазначено в ухвалі про залишення його апеляційної скарги без руху. При цьому, судова колегія виходить з наступного.

Нормами частин 1 та 2 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної » визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з того, що будь-яка заява по суті є процесуальним документом (стаття 174 ЦПК України), вона повинна бути викладена державною мовою.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані учасниками справи скарги повинні бути викладені державною мовою, зокрема, в ухвалах від 31 березня 2020 року у справі № 636/398/19, провадження № 61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження № 61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі № 623/4072/19, провадження № 61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі № 638/6372/19, провадження № 61-2956ск20; від 04 червня 2020 року у справі № 623/615/20-ц, провадження № 61-6339ск20 та в інших.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 роз`яснено необхідність викладення апеляційної скарги державною мовою.

Однак, він фактично відмовився виконувати вимоги зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_1 , що він не зобов`язаний викладати апеляційну скаргу українською мовою, суперечать вищезазначеним вимогам закону щодо провадження цивільного судочинства українською мовою.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Враховуючи викладене, оскільки апелянтом не усунуто недоліки, про які вказано в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема, не подано до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги, викладеної українськоюмовою,вважаємо за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (зокрема, в разі подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги, викладеної українськоюмовою).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2020 року в складі судді Бєссонової Т.Д. по справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про стягнення збитку, завданого органом державної влади, вважати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги (а.с. 11-15), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина