Дата документу 11.02.2020 Справа № 337/813/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/813/18
Провадження №88-ц/807/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.
секретарБабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року до суду звернувся позивач із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що з 10.09.2016 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , з якою мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та ОСОБА_2 проживають окремо. Донька на даний час проживає разом із відповідачем. ОСОБА_2 з того часу, як дитина стала проживати з нею окремо, перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, уникає зустрічей. Постійні сварки, які провокувала відповідач під час спільного проживання та її поведінка після розлучення, що виявляється у перешкоджанні в спілкуванні з дитиною та постійних зверненнях до правоохоронних органів із завідомо неправдивими заявами про вчинення позивачем злочинів, спричиняють позивачу моральні страждання. Моральну шкоду позивач обґрунтовує емоційними та душевними стражданнями, хвилюваннями і оцінює її в 35000,00 грн. Крім цього, у позивача та відповідача на час їх спільного проживання був спільний бюджет, який складав 1900,00 доларів США. Вказані кошти відповідач забрала собі при переїзді, тому позивач просить стягнути з відповідача також матеріальну шкоду в розмірі 950 доларів США.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року у цій справі скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. та ухвалено в цій частині нове судове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

02 грудня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду іншої цивільної справи за участю заявника та ОСОБА_2 , стало відомо що представник ОСОБА_2 адвокат Коноваленко О.Ю., який представляв інтереси відповідачки у справі під час апеляційного розгляду, не був повноважним представником, оскільки договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час апеляційного розгляду вичерпав свою дію.

Посилаючись ст. 423 ЦПК України, заявник просить суд переглянути за нововиявленими обставинами постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши обставини справи в межах доводів заяви про перегляд постанови суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2)встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами".

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до матеріалів цивільної справи інтереси ОСОБА_2 , відповідачки у справі представляв адвокат Коноваленко Олександр Юрійович, відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 09 січня 2018 року та ордеру на надання правничої допомоги.

Предметом договору про надання правової допомоги № б/н від 09 січня 2018 року, дійсно було надання адвокатом правової допомоги у справі №323/3528/17 відповідно до позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу п.1.1 Договору, і строк дії договору обмежування датою набрання законної сили рішенням у вказаній справі. (т.1 а.с.91-92)

Між тим, 20 лютого 2018 року було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №б/н від 09 січня 2018 року, відповідно до якої предмет договору змінювався і становив надання правової допомоги клієнту ( ОСОБА_2 ) в усіх справах, які можуть бути пов`язані з її інтересами. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2018 року. (т.1 а.с.94).

10 грудня 2018 року було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №б/н від 09 січня 2018 року, відповідно до якої строк дії договору подовжено до 31 грудня 2021 року (т.2 а.с.75).

За таких обставин, не має підстав вважати, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були розглянуті 19 березня 2019 року апеляційним судом за участі неповноважного представника відповідача у справі. Крім того, враховуючи наведені норми процесуального права, доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не приведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року за нововиявленими обставинами у цій справі.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 13 лютого 2020 року.

Головуючий С. В. Кухар
судді: О. В. Крилова
О.З. Поляков