ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
12 лютого2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою,-
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
13.01.2020 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 486329, 58 грн, що складаються з 480837,00 грн сума боргу, 40,34 грн інфляційне збільшення, 5532,92 3% річних.
Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
При розгляді справи, судом встановлено, що 21.10.2018 року ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони заключили договір, відповідно до якого ОСОБА_3 надав в борг ОСОБА_4 491 337,00 гривень, а останній зобов`язався повернути борг до 31 травня 2019 року.
ОСОБА_3 неодноразово звертався до ОСОБА_4 з проханням виконати взяті на себе зобов`язання щодо сплати боргу, проте кошти повернуті не були.
Суд, оцінюючи розписку в розумінні положень ЦК України вважає, що між сторонами в даному випадку укладений договір позики, письмова форма якого внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальником боржнику, яким у спірних правовідносинах виступає відповідач.
Крім того, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України у спорі про стягнення боргу за договором позики від 18 вересня 2013 року, де вказано, що «…за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, та і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору…».
Як вбачається з тексту розписки, позивачем видані відповідачу кошти, тобто свої зобов`язання ОСОБА_3 виконав в повному обсязі.
Згідно з ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Оскільки у боржника відсутній борговий документ чи розписка про виконання ним своїх зобов`язань повністю або частково, такий документ знаходиться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідачем зобов`язання за договором не виконані.
Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з тексту договору позики, був встановлений строк повернення позики - до 31.05.2019 року.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, договором позики визначений строк виконання до 31.05.2019 року, тому період прострочення починається з 01.06.2019 року до подачі позову до суду, як просив у позові позивач (до 18.10.2019 року) та становить 140 днів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, 3% річних від 480837,00 грн становить 5532,925 грн (480837 грн х 3% х 140 (кількість прострочених днів) /365 днів.
Інфляційні витрати за період з 01.06.2019 року по 18.10.2019 року складають 40,34 грн.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним договором позики, такі дії відповідача порушують права позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 5143,77 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 137, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. 509, 525,545, 610, 612, 625,1050 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , на корсить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 , суму боргу за договором позики від 21.10.2018 року в розмірі 486329,58 грн (чотириста вісімдесят шість тисяч триста двадцять дев`ять гривень 58 копійок), яка складається з: сума заборгованості - 480837,00 грн, 3% річних - 5532,925 грн, інфляційні витрати - 40,34 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 ,судовий збір в розмірі 5143,77 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонним суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Г.В.Соловей