22-ц/812/30/20 Провадження № 22-ц/812/30/20
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -Горенко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

ОСОБА_2

щодо зупинення провадження у справі №484/2692/17 за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного судуМиколаївської області, ухваленого 28 серпня 2017 року під головуванням судді Мельничук О.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Позивач обгрунтовував свою заяву, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,9862 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Миколаївської області. 30 березня 2004 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів батькові позивача ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) площею 7,71 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в КСП «Мрія» с.Вербова Балка, Первомайського району Миколаївської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0172548, але батько позивача помер після відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встиг її прийняти. Його спадкоємцями стали дружина - ОСОБА_4 та позивач - ОСОБА_3 , який на день смерті батька був неповнолітнім.

Мати позивача пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , а позивач, відповідно до ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадщину прийняв, оскільки на день смерті батька був неповнолітнім. 20 липня 2017 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 липня 2017 року та роз`яснено, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до довідки Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру Миколаївської області, спадкодавцю замість вказаного сертифікату був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 080913 від 21 жовтня 2004 року, реєстровий номер 80.

Оскільки позивач, як спадкоємець вказаної земельної ділянки не має можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, нотаріус відмовила йому в оформленні права на спадщину.

Посилаючись на вказане ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,9862 га, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:000:0055 в порядку спадкування за заповітом після смерті, ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ, Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на вказану земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті свого брата ОСОБА_5 проте ОСОБА_3 навмисно пред`явив позов не до неї, а до інших осіб, в тому числі і до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, якій відомо про наявність спадкоємців у ОСОБА_5 , якими є апелянт та її брат.

Крім цього апелянт зазначає про те, що за життя брат отримав державний акт на земельну ділянку, яка була виділена йому в натурі, а батьку позивача він заповідав земельну частку (пай) без визначення місця розташування та меж.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 надала клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду двох справ в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області, а саме до розгляду справи №484/2998/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та №2/484/357/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку їй для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши думку усіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а провадження у даній справі підлягає зупиненню.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, окрім випадків коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти,) які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України (в редакції 2004 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються в судах та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

В клопотанні про зупинення провадження у даній справі, представник ОСОБА_2 вказує на те, що остання повторно звернулася до суду з заявою про надання їй додаткового строку на прийняття спадщини і така заява ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2019 року прийнята та призначена до розгляду (а.с. 155).

Таким чином, в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини апелянту в даній справі ОСОБА_2 вирішується питання щодо її статусу «спадкоємця» після смерті ОСОБА_8 .

Враховуючи, що від вирішення вказаного спору залежить питання щодо наявності в ОСОБА_2 права на оскарження рішення в даній справі як спадкоємця, розгляд справи, яка перебуває в провадженні Миколаївського апеляційного суду є неможливим.

Посилання в клопотанні ОСОБА_2 на те, що в районному суді перебуває ще цивільна справа за її позовом про визнання заповіту недійсним є недоцільним, оскільки з даною справою вона не пов`язана.

Відповідно до положень п. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За такого, враховуючи необхідність повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів доходить висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до закінчення розгляду справи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на викладене колегія суддів вважає задовольнити клопотання частково та зупинити апеляційне провадження у даній справі до набрання законної сили рішення по цивільній справі 2/484/357/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 251, 381 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зупинити апеляційне провадження у справі №2/484/2692/17 (провадження № 22-ц/812/30/20) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом до набрання законної сили рішення у справі № 2/484/357/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту, 17 лютого 2020 року.

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Т.В. Крамаренко