Справа № 204/5065/20
Провадження № 2/204/1519/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення постійного місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення постійного місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання копії ухвали. 12 серпня 2020 року на виконання вищезазначеної ухвали суду від 07 серпня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви представником позивача усунуті.

31 серпня 2020 року надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: про розірвання шлюбу, а також про визначення постійного місця проживання дитини ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1 .

Отже, вказані позовні вимоги мають різний предмет спору. Крім того, позовні вимоги про розірвання шлюбу можуть розглядатись судом як за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача (ч. 1 ст. 27 ЦПК України), так і за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом свого здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача (ч. 2 ст. 28 ЦПК України), а позовні вимоги про визначення постійного місця проживання дитини мають розглядатись виключно за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Дослідивши матеріали даної справи приходжу до висновку, що спільний розгляд поєднаних в одному провадженні вимог ускладнює вирішення справи, а тому вважаю за необхідне роз`єднати позовні вимоги у окремі провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Згідно з частиною 7 статті 188 ЦПК України про роз`єднання позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги позивача мають різний предмет, їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи по суті, що в свою чергу може призвести до порушення строків розгляду справи щодо вимог про розірвання шлюбу, вважаю за необхідне роз`єднати позовні вимоги про розірвання шлюбу та позовні вимоги про визначення постійного місця проживання дитини, виділивши їх у самостійні провадження, залишивши у своєму провадженні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 188 ЦПК України,

У х в а л и В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення постійного місця проживання дитини роз`єднати та виділити у окремі провадження.

Матеріали справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення постійного місця проживання дитини передати до канцелярії суду для їх реєстрації у автоматизованій системі документообігу суду та розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез