Справа № 362/3885/20
Провадження 2/362/2123/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

за участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває вищезазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

31.08.2020 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просила вжити заходи щодо забезпечення позову, а саме накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом спору, оскільки не має можливості контролювати процедуру відчуження відповідачем спірного майна, останній має безперешкодну можливість провести його переоформлення (відчуження) без згоди співвласника заявниці. Більш того, заявник до заяви додає роздруківку з мережі інтернет, відповідно до якого спірний будинок продається. У зв`язку з цим заявниця просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, за змістом ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що заявником надано відомості про наявність між сторонами спор , предметом якого зокрема є житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та що заявником надано докази про відчуження спірного майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на:

- житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, загальною площею 448,4 кв.м, житловою прощею 69,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0023, площею 0,1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0024, площею 0,1785 га, з цільовим призначенням для ведення підособного сільського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.М.Ковбель