Справа № 589/4172/19
Провадження № 2/589/380/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

- про стягнення заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

Свої вимоги мотивує тим, що з 11 серпня 2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року був виданий виконавчий лист №589/4443/15, на підставі якого державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ було відкрите виконавче провадження № 49977587 від 29 січня 2016 року про стягнення аліментів в розмірі 727,50 грн щомісячно, починаючи з 07 вересня 2015 року на утримання сина до повноліття.

В подальшому у зв`язку зі зміною розміру аліментів, державним виконавцем була винесена постанова від 20 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 49977587.

Внаслідок злісного невиконання відповідачем рішення суду, утворилась заборгованість загальною сумою 42 195 грн, яка складається з суми заборгованості по аліментам 29 100 грн та штрафу 13 095 грн, накладеного постановою державного виконавця.

Посилаючись на вказане, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в сумі 42 195 грн.

16 грудня 2019 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 . Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, ОСОБА_2 зазначив, що позивачкою не надані докази щодо правомірності стягнення з нього вказаної суми. Крім цього, вказує, що заборгованість по аліментам утворилась через його скрутне матеріальне становище і складає 18 872,84 грн, а не 42 195 грн, як зазначає позивачка. Тому вважає позовні вимоги надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

17 грудня 2019 року ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив відповідача, в якому наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив зазначила, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, не має інших дітей та осіб, щодо яких мав би аліментні зобов`язання, тобто згідно законодавства України зобов`язаний та має можливість утримувати свого єдиного неповнолітнього сина. Тому вважає позицію відповідача недоведеною і бездоказовою.

Станом на 24 січня 2020 року відповідачем не надано заперечень на відповідь на відзив від 17 грудня 2019 року.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі з урахуванням пояснень, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.2)

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року у справі № 589/4443/15-ц з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина в сумі 727 грн 50 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 07 вересня 2015 року до повноліття дитини. (а.с.3-4)

Постановою головного державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 29 січня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 49977587 по примусовому виконанню виконавчого листа № 589/4443/15-ц, виданого Шосткинським міськрайонним судом 10.12.2015, про стягнення аліментів. (а.с.5)

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20 лютого 2019 року виконавче провадження № 49977587 закінчено, в зв`язку з набранням законної сили рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2018 року про зміну розміру аліментів. Заборгованість по аліментам з 07.09.2015 по 14.12.2018 р. становить 29 100,00 грн. (а.с.6)

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13 вересня 2018 року на ОСОБА_2 накладено штраф за наявність заборгованості по аліментам в розмірі 13 095 грн. (а.с.7)

З довідки від 02 жовтня 2019 року, виданою ТОВ «Торговий Дім Дизайн», вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , який зареєстрований спільно з матір`ю. (а.с.8)

Згідно повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 21.08.2019 року заборгованість по аліментам за період з 14.12.2018 по 21.08.2019 становить 32 874,39 грн. Відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників. (а.с.39)

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний за рішенням суду сплачувати щомісяця.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідач є особою працездатного віку, доказів того, що ОСОБА_2 має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, є інвалідом чи має захворювання, лікування яких суттєво впливає на його майновий стан, суду не надано. А отже, посилання відповідача на скрутне матеріальне становище, через яке утворилась зазначена заборгованість по аліментам, належними доказами не обґрунтоване.

Згідно з ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, що вказували б на невідповідність розміру заборгованості по аліментам, оскільки надана відповідачем довідка-розрахунок заборгованості по аліментам від 29.11.2019 (а.с. 26-27) не містить періоду, зазначеного позивачем в позові, а саме: з 07.09.2015 по 14.12.2018 року. Крім того, у відповіді на відзив позивач зазначає, що аліменти у сумі 643 грн стягувались з відповідача на підставі виконавчого листа, виданого 10.07.2014 Шевченківським районним судом м. Києва, а з 07.09.2015 аліменти почали стягуватись у розмірі 727 грн 50 к. на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду від 10.11.2015. Вказане підтверджується і матеріалами справи, тому доводи відповідача щодо меншого розміру заборгованості є неспроможними.

Діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Однак, вирішуючи вимогу по стягненню заборгованості, суд виходить з того, що, оскільки виконавче провадження ВП № 49977587 по примусовому виконанню виконавчого листа №589/4443/15 про стягнення аліментів у розмірі 727 грн 50 к. закінчене 20.02.2019 року через відкликання зазначеного виконавчого листа, то позивачка не має можливості стягнути існуючу заборгованість в межах вказаного виконавчого провадження. Разом з тим, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2015 року відповідачем не виконано, доказів протилежного суду надано не було, а отже права дитини, на утримання якої стягувалися аліменти, порушені та підлягають захисту судом, тому суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по аліментам в сумі 29 100 грн.

Щодо стягнення суми штрафу, яку позивач включила до суми заборгованості по аліментам, слід зазначити наступне:

Відповідно до частини 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Тобто постанова державного виконавця про накладення штрафу є, згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, виконавчим документом, який, у разі відсутності добровільної сплати боржником, підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження ", а тому не може стягуватись в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вказане, вимога про стягнення штрафу в розмірі 13 095 грн, накладеного постановою державного виконавця від 13.09.2018 року, задоволенню не підлягає.

Що стосується позовної вимоги про винесення рішення про виконання певних дій, спрямованих на погашення боргу ОСОБА_2 по несплаті аліментів в сумі 42 195 грн на користь ОСОБА_1 , то суд вважає необхідним відмовити в задоволені вказаної позовної вимоги, оскільки вимога позивачем не конкретизована.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) заборгованість зі сплати аліментів в сумі 29 100 гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) в дохід Держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 к.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 05 лютого 2020 року

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук