Справа № 352/1398/20
Провадження № 2/352/764/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кожуховська О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

27.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 11.02.2017, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого просить визначити з матір`ю.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В заяві зазначає, що позов в частині розірвання шлюбу визнає.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.02.2017 року, сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 11 лютого 2017 року (а.с.3).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.12.2017, виданого виконавчим комітетом Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 11 лютого 2017 року, про що складено актовий запис за №2, слід розірвати.

Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то при цьому суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю і фактично на момент вирішення даної справи спору щодо визначення її місця проживання немає, крім того вирішення такого передбачає окрему процедуру, яка проводиться за обов`язковою участю відповідних установ, то в задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що за наявності спору щодо визначення місця проживання дітей сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування.

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 840 грн 80 коп.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат пропорційно до задоволених вимог, а саме: 210,20 грн (420,40 грн : 2 = 210,2 грн.) судового збору.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 11 лютого 2017 року, про що складено актовий запис за №2, - розірвати.

У задоволені позову в частині визначення місця проживання дитини - відмовити.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 20 коп., відповідно до квитанції АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 27.07.2020 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 210 (двісті десять) грн. 20 коп. судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Рішення складене в повному обсязі 31.08.2020 року.

Суддя Гриньків Д.В.