Дата документу 11.02.2020 Справа № 336/6070/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/6070/19 Головуючий у 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження №22ц/807/422/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати частини доходів, виплати середнього заробітку за весь час затримки при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати частини доходів, виплати середнього заробітку за весь час затримки при звільненні.

Позов мотивовано тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Укрзалізниця» у період з 28 липня 2010 року по 13 червня 2012 року, при звільненні його з роботи виплата усіх сум, що йому належать від підприємства, здійснена не була. Остаточний розрахунок у розмірі 12982,14 грн. (з вирахуванням податків із суми 16126,88 грн.) проведений 21 червня 2019 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року.

За період затримки розрахунку при звільненні з 13 червня 2012 року по 21 червня 2019 року ПАТ «Укрзалізниця» має виплатити йому середній заробіток згідно зі статтею 117 КЗпП України у розмірі 306069,40 грн. за 1757 календарних днів по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», статті 34 Закону України «Про оплату праці» відповідач повинен компенсувати йому втрату частини заробітку у розмірі 21018,08 грн., розраховані, виходячи з суми 12982,14 грн. та із застосуванням коефіцієнту 1,619 обчисленого з індексів інфляції з липня 2012 року по травень 2019 року, який застосовується до заборгованості із заробітної плати, яка виникла у червні 2012 року та виплачена у червні 2019 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 просив суд стягнути за період затримки розрахунку при звільненні з 13 червня 2012 року по 21 червня 2019 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 306069,40 грн., розрахований позивачем із суми середньоденного заробітку у розмірі 174,20 грн. за 1757 календарних днів затримки розрахунку та стягнути компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 13 червня 2012 року по 21 червня 2019 року у розмірі 21018,08 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 14 червня 2012 року по 20 червня 2019 року включно в сумі 306069,40 грн. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку їх виплати у сумі 21018,08 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, АТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, та порушення судом першої інстанції норм матеріального права при його ухваленні, просять змінити рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та скасувати рішення в частині стягнення судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. АТ «Українська залізниця» зазначало, зокрема, що 13 червня 2012 року під час звільнення із ОСОБА_1 було здійснено розрахунок, а отже ще у червні 2012 року позивач міг і повинен був дізнатися про належу йому до сплати суму грошових коштів.

Крім того, ПАТ «Укрзалізниця» зазначало, що судами попередніх інстанцій не було враховано передбачених законом підстав для зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з істотністю суми заборгованості порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Зокрема, не звернення позивача за вирішенням спору до суду тривалий час, більше шести років з метою збільшення розміру позовних вимог.

Установлено, що предметом спору є, зокрема, застосування положень статті 117 КЗпП України щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та застосування принципу співмірності та зменшення його розміру, при відсутності спору про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника і задоволенні таких позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/9584/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником Поліщуком С. В., на рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року, за касаційною скаргою ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 761/9584/15-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленій постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, оскільки у справі, що переглядається, вимоги позивача щодо розміру належних йому при звільненні сум судом задоволено в повному обсязі, тому й підстав для застосування принципу співмірності та зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні у суду не було.

Судове рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

В силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, заслухавши позицію учасників справи, колегія вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 260, 263 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Зупинити апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати частини доходів, виплати середнього заробітку за весь час затримки при звільненні до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: