ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2737/14-ц
Провадження №6/477/57/20
УХВАЛА

28 серпня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

за участі:- представника ТОВ «Вердикт Капітал» - Грицишина К.М.,

- боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача,

в с т а н о в и в:

10 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» повторно звернулось до суду з заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №477/2737/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заяви зазначено, що 17.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №3-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договором кредиту CL-401/13/2006. Відповідно до ст.512, 514 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги), в зв`язку з чим до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Така заміна є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу. У разі відступлення права вимоги заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення заборгованості можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись за примусовим виконанням рішення суду.

Заявником також вказано, що недоліки попередньої заяви виправлені та долучені нові докази.

17 серпня 2020 року боржником ОСОБА_1 надано письмові пояснення, відповідно до яких він вважає заяву, подану ТОВ «Вердикт Капітал», зловживанням процесуальними правами відповідно до ст.44 ЦПК України, оскільки заявником подано заяву для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, оскільки обставини, вказані заявником, вже були предметом розгляду суду і їм була надана правова оцінка в ухвалі від 22.05.2019 року, яка заявником не оскаржувалась. Нові документи, які долучені заявником до заяви, вважає такими, що не відносяться до зазначеної справи та є неналежними доказами.

В ході судового розгляду представник заявника адвокат Грицишин К.М. підтримав заявлені вимоги та просив про їх задоволення.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вимог заявника та просив відмовити у заміні сторони у справі шляхом заміни стягувача, як безпідставного. Вважав повторне звернення до суду з такою заявою зловживанням заявником своїми процесуальними правами.

Вислухавши пояснення сторін за даною заявою, вивчивши надані ними письмові докази та зауваження судом встановлено:

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2015 року у справі №477/2737/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором кредиту CL-401/13/2006 від 01 серпня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області змінено в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , а саме стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 170027 грн. 31 коп. та судові витрати в сумі 1700 грн. 27 коп.

02 листопада 2015 року у справі видано виконавчі листи.

10 травня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал» мотивуючи укладенням 17 вересня 2018 року між ними договору факторингу №3-09/18 відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредитів, в тому числі за договором кредиту CL-401/13/2006.

Ухвалою від 22 травня 2019 року в задоволенні заяви було відмовлено. Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

10 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» повторно звернулось до суду з заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №477/2737/14-ц, яку обгрунтовує укладенням договору факторингу №3-09/18 від 17 вересня 2018 року.

Окрім зазначеного договору заявник надав в якості доказу копію договору №146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору факторингу від 23 серпня 2018 року та копію платіжного доручення №40 від 31 серпня 2018 року про перерахування платником ТОВ «Вердикт Капітал» отримувачу ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» 2 500 000 грн. в якості гарантійного внеску згідно договору №146-08/18 про участь у конкурсі.

Суд вважає, що відмова в задоволенні попередньої заяви не позбавляє заявника можливості повторно звернутись з заявою в порядку виконання рішення, якщо при цьому немає зловживання процесуальними правами, а суд при цьому вправі при вирішенні повторної заяви з урахуванням зміни обставин у ході розгляду заяви постановити ухвалу по суті.

Стосовно посилання боржника ОСОБА_1 щодо зловживання заявником процесуальними правами відповідно до ст.44 ЦПК України, а саме подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, то суд вважає його безпідставним, та не вбачає в діях заявника такого зловживання, оскільки відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України такі дії мають бути спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Водночас, дії заявника не тільки не перешкоджають чи затягують розгляд справи, а спрямовані саме на виконання рішення суду, оскільки вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи з цих норм, зокрема п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з чим відбувається заміна належним кредитором відповідно до ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

В ході дослідження доказів, що надано заявником, судом установлено нові обставини, а саме, що укладенню договору факторингу передував конкурс відповідно до договору (далі - Договір) №146-08/18 від 23 серпня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в подальшому (Засновник Конкурсу) та ТОВ «Вердикт Капітал» в подальшому (Учасник Конкурсу)(а.с.29-32 Т.2).

Відповідно до п.3.1 Договору умовою участі Учасника Конкурсу у конкурсі є сплата гарантійного внеску, який визначено п.3.3. Договору, а саме 2 500 000 грн. На підтвердження сплати ТОВ «Вердикт Капітал» зазначеного внеску ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» згідно договору №146-08/18 про участь у конкурсі, заявником надано копію платіжного доручення №40 від 31 серпня 2018 року (а.с.38 Т.2).

П.3.5 Договору визначено, що в разі, якщо Учасник Конкурсу буде визнаний переможцем, то при виконанні укладеного договору факторингу сторони будуть враховувати гарантійний внесок в обсяг фінансування клієнта, як виконання зобов`язань фактора.

Відповідно до п.1.7 Договору з переможцем конкурсу укладається договір факторингу не пізніше 14 днів з дати письмового повідомлення переможця засновником конкурсу.

В той же час, заявником не надано доказів, що саме ТОВ «Вердикт Капітал» стало переможцем конкурсу.

В договорі факторингу ( надалі - Договір Факторингу)№3-09/18 від 17 вересня 2018 року, укладеному між ТОВ «Вердикт Капітал» в подальшому (Фактор) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в подальшому (Клієнт) (а.с.23-28 Т.2) також не вказано, що він укладається з переможцем конкурсу, зазначене може бути лише припущенням.

Отже, підстав вважати, що гарантійний внесок був врахований в обсяг фінансування ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як виконання зобов`язань ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу відповідно до п.3.5 договору про участь у конкурсі у суду немає.

В той же час в п.6.2.3. Договору Факторингу зазначено, що Право вимоги (права грошової вимоги до Боржників, строк платежу за якою настав, щодо погашення заборгованості) переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього договору та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п.7 цього договору, і підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, форма якого наведена в Додатку 3 до договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Акт приймання-передачі Реєстру Боржників суду також не надано.

Таким чином, заявником не надано суду підтвердження виконання заявником двох умов за якими право вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо заборгованості за договором факторингу переходить від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал», а саме: 1) перерахування платежів; 2) підписання акту приймання-передачі реєстру боржників.

Суд вважає, що перехід права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржника ОСОБА_1 заявником не доведено, отже не доведено те, що ТОВ «Вердикт Капітал» отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні по відношенню до боржника, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, в той час як за вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище наведене, суд вважає вирішення питання про заміну сторони передчасним та дійшов висновку про необхідність у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.81, 258-260, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача у справі 477/2737/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № CL-401/13/2006 від 01 серпня 2006 року - відмовити.

Вказана ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенова