Справа № 667/8847/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Кирпиченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.12.2007 року ОСОБА_1 27.12.2007 року отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 31.08.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 7097,39 гривень. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 29.10.2014 року відкрито провадження у справі.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.12.2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 7097,39 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м.Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», зазначена цивільна справа зареєстрована Херсонським міським судом Херсонської області, який розпочав свою роботу 04.04.2016 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.12.2018 року заочне рішення за цивільною справою №667/8847/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано та призначено справу до розгляду до підготовчого засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду відзив, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначили, що у позовній заяві позивач вказує, що грошові кошти надавалися відповідачу у формі встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому позовна заява і додатки до неї не містять відомостей про номер карткового рахунку, вид рахунку, дату його відкриття, підставу відкриття, строк дії, відомостей про особу, якою відкрито рахунок, підтвердження фактичного надання платіжного інструменту картки, строку дії картки, підтвердження операції зарахування грошових коштів на відповідний картковий рахунок, дату такого зарахування, підставу зарахування і суму зарахування. Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг не містять відомостей про дату їх затвердження, відомостей про період дії вказаних умов, редакцій, внесених позивачем в односторонньому порядку, відомостей, що ці Умови стосуються саме правовідносин позивача і відповідача як кредитора і боржника, а також підтвердження, що подана суду їх паперова копія відповідає оригіналу електронного доказу. Відповідач ОСОБА_1 вказує, що згоди з Умовами не надавала, оскільки позивач з даним документом її не ознайомлював, події ознайомлення не було взагалі. Також, із матеріалів справи слідує, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовною заявою про захист порушеного права у 2014 році. Відповідач заявляє про застосування і сплив як загальної так і спеціальної позовної давності до вимог позивача. Таким чином, на даний час, позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню у зв`язку із закінченням позовної давності згідно ст.257, ч.4 ст.267 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.12.2007 року ОСОБА_1 27.12.2007 року отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

ОСОБА_1 умови кредитного договору виконуються неналежним чином.

Так, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 31.08.2014 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.12.2007 року становить 7097,39 гривень, що складається із:

- 1455,08 гривень заборгованість за кредитом;

- 3088,04 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1978,20 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до Умов кредитного договору;

- 250,00 гривень штраф (фіксована частина);

- 326,07 гривень штраф (процентна складова).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом в порядку ч.3 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно п.9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців, з 27.12.2007 року по 27.12.2008 рік включно. Якщо ніхто зі сторін не заявляє про припинення договору, то договір автоматично пролонгується.

З позовом до суду банк звернувся лише 20.10.2014 року, тому суд приходить до висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, Умови та Правила, які передбачали сплату відсотків, пені, комісій не містять підпису ОСОБА_1 , а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та Правил, ознайомившись з ними. Позивач не надав належних і допустимих доказів, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили Умови та Правила, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та Правила складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Також, анкета-заява позичальника від 27.12.2007 року також не містить визначеного розміру процентної ставки, неустойки (пені, штрафів), отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Отже, вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за відсотками, пенею та комісією є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах.

Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.253, 257, 258, 261, 264, 267, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

У позові Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан