печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5665/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Вовк С.В.,

при секретарі - Брачун О.О.

за участі:

державного виконавця - Маріуца Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маріуцу Тетяни Вадимівни про примусове проникнення до житла боржника у межах виконавчого провадження № 60816559, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року старший державний виконавець Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маріуцу Т. В. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення опису та арешту рухомих речей, що знаходяться в квартирі для їх подальшої реалізації з метою задоволення вимог стягувача, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Подання обґрунтоване тим, що боржник ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення і не надає можливості державному виконавцю здійснити опис рухомих речей в квартирі в рахунок погашення боргу, з метою своєчасного та повного виконання рішення, не являється без поважних причин за викликом державного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала, просила задовольнити.

За правилами частини другої статті 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №60816559 відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 753/6123/19 від 27.11.2019 виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення на користь Товариства ОСОБА_2 коштів в сумі 100 000 дол. США та 9 605, 00 грн.

06 грудня 2019 року державним виконавцем, керуючись ст.. З, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Постанову направлено боржнику до виконання (№ рекомендованого відправлення, на адресу: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , згідно відстеження поштових відправлень - вручено адресату (одержувачу) особисто 27.12.2019 на адресу: АДРЕСА_2 , 830 - передано 21.01.2020 в об`єкт поштового зв`язку КИЇВ 175 з індексом 02175, на даний час не вручене).

06 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 198, 00 грн.

06 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено, згідно ЕЦП, до виконання в AT КБ «ПриватБанк».

Згідно інформаційної довідки №191842757 від 06.12.2019, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за пошуком по РНОКПП НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 ), встановлено, що кв. АДРЕСА_3 належить на праві власності боржнику (номер запису про право власності 28475087 від 22.10.2018).

Також міститься запис про іпотеку №30323925 від 16.02.2019 та заборону на нерухоме майно №30323858 від 16.02.2019. Обтяжувачем є ОСОБА_3 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва №757/10200/19-к від 01 березня 2019 року накладено арешт на кв. АДРЕСА_4 .м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_1 (номер запису обтяження 30651745 від 04.03.2019).

06 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідний запис внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№34506810, опис предмета обтяження - все нерухоме майно; №34511825, опис предмета обтяження - кв. АДРЕСА_3 ) та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (27292823, опис предмета обтяження - все рухоме майно).

Згідно відповіді МВС від 06.12.2019, транспортних засобів, за боржником , не зареєстровано.

Згідно відповіді ДФС України № від 06.12.2019, про номери рахунків, відкритих юридичними та/або фізичними особами-підприємцями - юридичну особу ліквідовано (припинено)/фізичну особу-підприємця припинено.

Згідно відповіді ПФУ № від 06.12.2019, про осіб-боржників, які отримують пенсії - формації не знайдено.

Згідно відповіді ДФС України № від 06.12.2019, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено.

Згідно відповіді AT КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-191206/1958 від 06 грудня 2019 року постанова про арешт коштів прийнята до виконання. На рахунку 927633 достатньо коштів для виконання постанови.

09 грудня 2019 року до ЦНАП Печерської районної в м. Києві державної адміністрації направлено вимогу про заборону проведення реєстрації осіб в кв. АДРЕСА_3 .

09 грудня 2019 року державним виконавцем підготовлено платіжну вимогу про примусове списання грошових коштів з рахунків боржника в AT КБ «ПриватБанк».

09 грудня 2019 року державним виконавцем, з метою забезпечення виконання рішення суду, винесено постанову про арешт коштів боржника. Копію постанови направлено до банківських установ.

12 грудня 2019 року до AT КБ «ПриватБанк» з вх.. 603553-ВБ вручено вимогу про розкриття банківської таємниці та платіжну вимогу про примусове списання грошових коштів.

19 грудня 2019 року державним виконавцем підготовлено платіжну вимогу про примусове списання грошових коштів з рахунків боржника в AT КБ «ПриватБанк», яку вручено 19.12.2019 з вх.. 635473-ВБ, 635636-ВБ та вх. 635634-ВБ.

Згідно відповіді AT КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-191212/2175 від 23.12.2019 на рахунку кошти наявні.

20 грудня 2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 36,15 грн., які перераховані на витрати виконавчого провадження, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження».

10 січня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак здійснити опис рухомого майна боржника, не виявилось можливим, у зв`язку з відсутністю доступу до квартири, про що складено відповідний акт. Боржнику залишено виклик на 15.01.2020 для надання пояснень з приводу невиконання рішення суд чи підтвердження сплати боргу.

23 січня 2020 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак здійснити опис рухомого майна боржника, не виявилось можливим, оскільки боржник - ОСОБА_1 , не відчинила двері для проведення виконавчих дій. Боржнику залишено виклик на 24.01.2020 для надання пояснень з приводу невиконання рішення суд чи підтвердження сплати боргу.

Відповідно до відповідей з банківських установ, ОСОБА_1 , не має відкритих рахунків, окрім AT КБ «ПриваБанк» та AT «РАйффайзен Банк Аваль».

Згідно відповідей Держгеокастру - земельних ділянок, за боржником не зареєстровано.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII).

За правилом статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватися не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Враховуючи те, що державним виконавцем вжито всі можливі заходи щодо виконання рішення суду, боржник свідомо ухиляється від свого обов`язку, звернути стягнення в будь-якому іншому порядку не представилось можливим, то суд приходить до висновку про надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до житла відповідно до пункту 4 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 9, 21, 30, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-23, 353, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маріуцу Тетяни Вадимівни про примусове проникнення до житла боржника у межах виконавчого провадження № 60816559 - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маріуці Тетяні Вадимівні на примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2020 року.

Суддя С.В. Вовк