Справа № 431/2770/19
Провадження № 2/431/22/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( повний текст)

04 лютого 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Савкової Т.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору: Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Служба у справах дітей Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини -

встановив:

До суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору: Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Служба у справах дітей Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, у якому зазначила, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.01.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище ОСОБА_1 . Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 01.09.2016 року шлюбні відносини між сторонами припинилися та з цього часу вони проживають окремо. Донька ОСОБА_6 залишилася проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з відсутністю згоди між батьками щодо місця проживання дитини, то на теперішній час у позивача виникла необхідність у його визначенні в судовому порядку. Позивач вважає, що донька повинна проживати разом з нею, оскільки позивач всебічно займається вихованням доньки ОСОБА_6 , самостійно купує їй одяг, інші речі необхідні для її правильного розвитку та виховання, позивач забезпечена житлом. Відповідно до висновків комісії, які зазначені в акті перевірки житлових умов заявника, виданого виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради від 28.01.2019 року ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, вихованням дітей займається одна, умови проживання відповідають вимогам чинного законодавства, діти мають свою кімнату, мають окремі ліжка, мають шафу для одягу, іграшки. Крім того, позивач має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Також позивач позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Тому вважає за необхідне у судовому порядку встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи тим, що він не заперечує проти проживання спірної дитини разом із матір`ю, однак в рішенні щоб було зазначено конкретну адресу, за якою вони будуть проживати разом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечували проти задоволення позову.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні сторони, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Сімейне законодавство України не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю, адже відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Але при цьому суд зобов`язаний враховувати принцип 6 Декларації прав дитини, відповідно до якого малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір,ю лише у винятковій ситуації. Тому для правильного вирішення спору необхідно встановити наявність або відсутність таких обставин, адже вказаний принцип на думку суду не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається беззаперечна перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Винятковість обставин, про яку йдеться в Декларації, за наявності яких дитина може бути розлучена з її матір`ю, є оціночним поняттям, винятковість цих обставин, як і наявність обставин, зазначених у ст. 9 п. 1 Конвенції, повинні встановлюватися в результаті з`ясування обставин справи, оцінки доказів у сукупності відповідно до цивільного процесуального закону. При цьому, повинні враховуватися правила щодо змагальності цивільного процесу, рівності сторін, диспозитивності, обов`язку сторін належно довести обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.07.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 січня 2015 року виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області за актовим записом № 01, розірвано. Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишено прізвище ОСОБА_1 .

Між батьками не досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини.

Згідно із ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У принципі 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Встановлено, що подружнє життя не склалося і з 01.09.2016 року позивач та відповідач мешкають окремо. Донька ОСОБА_6 проживає разом з матір,ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Новопсковської РДА про вирішення спору щодо участі батька ОСОБА_3 у вихованні дочки ОСОБА_6 № 48 від 06.02.2019 року визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1) встановлено такий порядок спілкування: перший і третій тиждень щомісячно з п`ятниці 18-00 до неділі 18-00 годин без присутності матері, при умові задовільного стану здоров`я дитини, обов`язкового повідомлення матері дитини про місце перебування дитини, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку; 2) світкові дні та день народження дитини - встановлено відвідування дитини, за день до свята або на наступний день, або в цей день за домовленістю батьків при умові уникнення конфліктних ситуацій; 3) батькові безперешкодно брати доньку на літній відпочинок на два тижні без присутності матері в першій половині липня місяця або за домовленістю; 4) зобов`язано батьків повідомляти друг другу про термін від`їзду більш ніж на три дні та місце перебування дитини за межами селища Новопсков, за 3 дні до виїзду, про стан здоров`я, дотримання режиму харчування, відпочинку доньки по телефону або особисто.

Також встановлено, що сторони офіційно працевлаштовані, мають регулярний матеріальний дохід, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов сторін, за місцем проживання як позивачки, так і відповідача створені належні умови для проживання та виховання дитини.

Згідно з висновком служби у справах дітей Новопсковської селищної ради Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , затвердженого рішенням виконкому № 21/277 від 15.11.20109 року, згідно поданих документів, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини служба вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір,ю ОСОБА_1 .

При таких обставинах, з огляду на зазначені обставини, ураховуючи, що у висновку служби у справах дітей не вказано виняткових обставин, які б давали підстави для розлучення доньки з матір`ю відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, а також той факт, що мати в найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку малолітньої доньки, не встановивши під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання доньки з матір`ю.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про визначення місця проживання дитини, відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню.

На пiдставi ст.64 Конституції України, принцип 6 Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ратифікованою ВРУ за № 789 від 27.02.1991 року, ст.ст. 19, 141, 160, 161 СК України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору: Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Служба у справах дітей Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 17 лютого 2020 року.

Суддя О.А.Воронкін