01.09.2020 227/2649/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Соріній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Для дитини створені належні умови для проживання та всебічного розвитку. Неповнолітня ОСОБА_4 навчається в 9 класі Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради. Донька позивача, мати дитини - ОСОБА_3 , за місцем проживання: АДРЕСА_2 , характеризується посередньо. Зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням доньки не займається з 2013 року, участі в її житті не приймає, здоров`ям не цікавиться. В квартирі не створено жодних умов для проживання дитини, брудно, не прибрано, запасів продуктів немає. Мати не приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, батьківські збори в школі не відвідує. ОСОБА_3 вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст ст. 75, 76 КК України її звільнено від призначеного судом покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку виконає покладені на неї обов`язки. Постановою Добропільського міськрайонного суду від 02.03.2020 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. Виконкомом Добропільської міської ради 25.03.2020 року було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини вказані зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Зважаючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, тому позивач просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 .

Позивач через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач через канцелярію суду також надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Від представника третьої особи також надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Заявлені позивачем вимоги підтримала в повному обсязі.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та сторінки паспорта громадянина України про особливі відмітки (а.с. 8, 11).

Судом встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_6 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 14.03.2017 року. (а.с.12)

Згідно довідки, складеної директором Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , 2004 року народження, навчається в 9 класі ЗОШ № 13. (а.с.18)

Відповідно до характеристики, складеної директором Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в школі з першого класу, працелюбна, старанна, здібна, комунікабельна, дисциплінована та організована учениця. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівнів. Має хорошу пам`ять. Виявляє образне і творче мислення. Креативна. Понад 10 років відвідує зразковий ансамбль танцю «Радість». Стримана, тактовна, доброзичлива. Шкідливих звичок не має. Негативним впливам не піддається, має свою власну думку і вміє її відстоювати. Дівчина проживає з бабусею - ОСОБА_1 , яка займається вихованням онуки протягом навчання в школі. Бабуся відвідує батьківські збори, приймає участь у житті класу, завжди підтримує зв`язок з вчителями. Мати не приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, батьківські збори ніколи не відвідувала. (а.с. 19).

Як вбачається з побутової характеристики, складеної Асоціацією ОСББ «Сузір`я 1», за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 зі слів сусідів характеризується посередньо. Часто буває в нетверезому стані. З сусідами не конфліктує, заміжня, проживає з чоловіком та батьком. Не працює. Має доньку ОСОБА_7 . Дівчина проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка і займається її вихованням. (а.с.17)

З рапорту інспектора ЮП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 06.02.2020 року вбачається, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час бесіди з сусідами ОСОБА_3 встановлено, що вона зловживає спиртними напоями, протягом тривалого часу не працює. За місцем мешкання останню відвідують особи сумнівної зовнішності. Також встановлено, що у громадянки ОСОБА_3 є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням та матеріальним забезпеченням якої мати не займається з 2013 року. (а.с.23)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача, складеного спеціалістами ССД Добропільської міської ради 20.02.2020 року, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 , під час обстеження було встановлено, що родина мешкає в 5-поверховому будинку на 4 поверсі в 2-кімнатній квартирі, родина складається з 3-х осіб, а саме: ОСОБА_3 , 1983 року народження, ОСОБА_8 , 1987 року народження, ОСОБА_9 , 1960 року народження. Умови проживання незадовільні. Санітарно-гігієнічні норми не витримані, опалення, водопостачання та електроенергія є. В квартирі брудно, не прибрано. Не створено жодних умов для проживання дитини. На момент відвідування мати дівчини перебувала в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. (а.с. 15)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного спеціалістами ССД Добропільської міської ради 20.02.2020 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , під час обстеження було встановлено, що родина мешкає в 5-поверховому будинку на 1 поверсі в 2-кімнатній квартирі, родина складається з 2-х осіб: ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання добрі. Санітарно-гігієнічні норми витримані, опалення централізоване, водопостачання та електроенергія є. У квартирі чисто, прибрано. В дівчини є своя окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для проживання та розвитку: ліжко, шафа, одяг, письмовий стіл, комп`ютер, чиста постільна білизна. На кухні є готова їжа та запас продуктів. Для дитини створені належні умови для проживання та всебічного розвитку. (а.с.16)

Крім того, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України її звільнено від призначеного судом покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку виконає покладені на неї обов`язки. (а.с.13)

02 березня 2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. (а.с.14)

Згідно висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 від 25.03.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.25-26)

Шостим Принципом Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року закріплено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Як роз`яснено в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішеннях від 16.07.2015 року в справі «Мамчур проти України» та від 01.07.2017 року у справі «М.С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав`роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до своєї доньки батьківського піклування, оскільки не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що письмової заяви на передачу позивачу, яка є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_11 , немає, та відсутність подання органу опіки та піклування про встановлення піклування на дитиною, суд вважає за необхідне передати ОСОБА_2 на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, в тому числі, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182, 183, 191, 430 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на піклування Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

01.09.2020