Провадження №2/359/1881/2020
Справа №359/3235/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Івановій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 08.06.1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №33.

На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб.

У судове засідання позивач не з`явився. До суду подав заяву у якій підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та просив справу слухати без його участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.06.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області був зареєстрований шлюб про що був зроблений актовий запис №33. Вказана обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя - ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу.

Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України, ст.ст. 223,258, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 08.06.1999 року Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №33 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.С. Чирка