Справа №295/1521/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - Житомирська міська рада, третя особа на стороні відповідача Комунальне підприємство «Житомирводоканал», ОСОБА_3 про захист прав власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути порушення її прав власника приміщень у будинку по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу водопровідних та каналізаційних труб у належних їй приміщеннях за рахунок ОСОБА_2 та знесення фундаменту, побудованого ОСОБА_2 біля будинку по АДРЕСА_1 за її рахунок.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власником підвального приміщення загальною площею 91,3 кв.м. у будинку по АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 17.11.2014 року. Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 . Позивач вказує, що у належному позивачу підвальному приміщенні ОСОБА_2 самоправно облаштовані водопровідні та каналізаційні труби. ОСОБА_2 відмовилися виносити належні їй труби за межі належного позивачу приміщення. Каналізаційна труба облаштована не герметично, нечистоти стікають у належне позивачу приміщення, що призвело до антисанітарії та зловонного запаху. Крім того, восени 2015 року ОСОБА_2 без дозволу та проектної документації побудувала безпосередньо біля будинку по АДРЕСА_1 , фундамент висотою 1,5 м від землі, засипавши землею вікно належного позивачу приміщення, які знаходяться у цокольній та підвальній частині приміщення, внаслідок чого приміщення залишилося без денного освітлення. Зведення відповідачем фундаменту призвело до накопичення та застою стічних вод під стінами будинку, зсуву ґрунту та появи вологості та плісняви на стінах. Такі дії відповідача позбавили позивача можливості належним чином користуватися майном, що порушує її права власності щодо належного володіння та користування майном.

03.06.2020 року від представника відповідача адвоката Трофімова А.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що право власності на приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за іншими особами ніж позивач у справі. Крім того, адвокат просив витребувати у приватного нотаріуса Бондрачук Н.В. належним чином засвідчені копії договору дарування №428 від 17.05.2019 року та матеріалів, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03.06.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Бондарчук Н.В. належним чином засвідчені копії договору дарування №428 від 17.05.2019 року та документів на підставі яких було укладено договір та проведено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 .

19.06.2020 року від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Бондарчук Н.В. до суду надійшла копія договору дарування, посвідченого 17.05.2019 року за №428.

Як вбачається зі змісту договору дарування від 17.05.2019 року, який зареєстрований у реєстрі за №428, ОСОБА_1 безоплатно передала у власність (подарувала) своєму сину ОСОБА_4 підвальні приміщення, що не є окремо розташованим майном, загальною площею 91,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі вищевказаного договору дарування право власності на спірні приміщення зареєстровано за ОСОБА_4 , номер запису про право власності 31597694 від 17.05.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що про перехід права власності на спірні нежитлові приміщення від позивача ОСОБА_1 до іншої особи їй не було відомо, просила позов залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримав.

Представник третьої особи Житомирської міської ради Чернюк А.В. у судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Представник третьої особи КП «Житомирводоканал» у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечувала щодо закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки представником позивача ОСОБА_5 клопотання про залишення позову без розгляду заявлене після початку розгляду справи по суті, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зважаючи на те, що предметом спору у даній справі є захист права власника приміщення на належне користування ним, однак відповідно до договору дарування від 17.05.2019 року право власності на спірні приміщення перейшло від позивача до іншої особи, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю між позивачем та відповідачем предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 4, 255, 256, 257, 258, 259- 261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - Житомирська міська рада, третя особа на стороні відповідача Комунальне підприємство «Житомирводоканал», ОСОБА_3 про захист прав власності без розгляду.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - Житомирська міська рада, третя особа на стороні відповідача Комунальне підприємство «Житомирводоканал», ОСОБА_3 про захист прав власності за відсутності предмета спору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2020 року

Суддя Л.М. Чішман