ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2020 року

м. Харків

справа № 643/1273/19-ц

провадження № 22ц/818/1457/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року в складі судді Сугачової О.О.

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про захист прав споживачів та стягнення грошового зобов`язання.

Позовна заява мотивована тим, що 25 березня 2013 року між нею та Приватним акціонерним товариством «СК «Фідем Лайф», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», укладено договір страхування, а саме поліс страхування життя за програмою страхування «Класична» № 10456-72479 з терміном до 2025 року, за яким вона щорічно сплачує страхові платежі.

Зазначила, що 11 вересня 2018 року їй проведено хірургічне лікування лівого ока. 07 листопада 2018 року - хірургічне лікування лівого ока в «Ай-Кью клінік» та сплачено 35 800,00 грн.

Вказала, що щодо страхового випадку вона звернулась до відповідача з відповідною заявою, надала необхідні документи, але 23 жовтня 2018 року їй було відмовлено з посиланням на те, що це не відноситься до страхового випадку. 28 грудня 2018 року за вих. № 442342 вона отримала аналогічну відмову.

Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на її користь страхове відшкодування у розмірі 35 800,00 грн; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 5 000,00 грн згідно полісу страхування життя за програмою страхування «Класична» № 10456-72479; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь держави судовий збір в сумі 1921,00 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що відповідно до підпункту «і» пункту 3 Програми страхування «Класична» на випадок хірургічного втручання Правил страхування не вважається страховим випадком, якщо причиною хірургічного втручання була корекція зору, окрім випадків, коли її необхідність була викликана нещасним випадком, що входить до покриття; що даних про те, що хірургічне втручання проводилось внаслідок травматичного випадку, тілесного ушкодження або захворювання є наслідком будь-якого нещасного випадку у медичній документації відсутнє; що на підставі наданого медичного документу страховиком проведено його детальний аналіз, за результатами розгляду якого виявлено, що ані встановлений діагноз, ані причини та характер захворювання не дають правових підстав для здійснення страхової виплати за даним випадком, оскільки хірургічне втручання проводилось з метою корекції зору внаслідок загального захворювання; що судом першої інстанції невірно зазначено розмір судового збору.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що зазначений ОСОБА_1 випадок є страховим, тому страхова компанія зобов`язана виплатити їй страхове відшкодування. Проте, судова колегія не погоджується з розміром страхового відшкодування, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 березня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «СК «Фідем Лайф», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір страхування життя № 10456-72479.

Зазначений договір укладено відповідно до Правил добровільного страхування життя від 26 липня 2007 року із змінами № 1 від 22 грудня 2008 року, зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 09 квітня 2009 року, змінами № 2 від 18 листопада 2011 року, зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 22 грудня 2011 року.

На підтвердження факту укладення договору оформлено та видано поліс страхування життя № 10456-72479 від 25 березня 2013 року за програмою страхування «Класична». Строк дії договору визначено 12 років, тобто до 25 березня 2025 року.

Підставою для укладання договору була заява ОСОБА_1 на укладання договору добровільного страхування життя № 72479 від 06 березня 2013 року, яка є невід`ємною частиною договору страхування.

Предметом договору добровільного страхування життя визначено майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи.

Згідно пункту 5.5.11 полісу страховими випадками є хірургічне втручання з будь-якої причини протягом дії договору страхування з виплатою страхової суми в розмірі 5 000,00 грн.

Пунктом 8.1.2 полісу передбачено, що страхова виплата здійснюється за страховим випадком згідно з пунктами 5.5.3-5.5.5, 5.5.8, 5.5.11 цього договору у розмірі відповідної страхової суми, вказаної в цьому договорі.

Пунктом 8.1.5 полісу передбачено, що страхова виплата здійснюється за страховим випадком згідно з пунктом 5.5.11 цього договору розмір страхової виплати залежить від виду хірургічного втручання та складає певний відсоток від страхової суми, відповідно до Таблиці № 11-ж Правил (а.с.29).

Згідно з пунктом 4.3.23 Правил добровільного страхування життя страховими випадками за додатковими ризиками згідно з цими Правилами є хірургічне втручання з будь-якої причини протягом дії договору страхування.

Пунктом 11.1.6 Правил передбачено, що страхувальник має право отримати страхову виплату у разі настання страхового випадку, виходячи з конкретних умов договору страхування.

Пунктами 11.4.4, 11.4.5 Правил передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений договором страхування строк. У разі прийняття рішення про відмову у страховій виплаті письмово повідомити про це страхувальника (вигодонабувача) з обґрунтуванням причини цієї відмови.

Пунктом 13.4 Правил передбачено, що причиною відмови страховика у здійсненні страхової виплати є виключення із страхових випадків і обставин, що підпадають під обмеження страхування, викладені в розділі 5 цих Правил, а також викладені у Програмах страхування за додатковими ризиками, наведених у додатку № 1 до цих Правил.

Відповідно до пункту 1 Програми страхування на випадок хірургічного втручання страховим випадком за даною Програмою може бути хірургічне втручання з будь-якої причини протягом дії договору страхування.

Згідно з пунктом 2 Програми виплата страхової суми (її частини) при настанні страхового випадку визначена у пункті 3.8.1 цієї Програми. Величина страхової виплати залежить від виду хірургічного втручання та складає певний відсоток від страхової суми відповідно до таблиць № 11-е та № 11-ж до цих Правил.

Підпунктом «і» пункту 3 Програми передбачено, що не вважається страховим випадком за цією Програмою і страхова виплата не здійснюється якщо причиною хірургічного втручання була корекція зору, окрім випадків, коли її необхідність була викликана нещасним випадком, що входить до покриття.

Таблицею страхових виплат № 11-ж передбачено розрахунок розміру страхових виплат в залежності від характеру страхового випадку.

Пунктом 4 цієї Таблиці передбачені операції на органі зору. Зокрема, пунктами 4.5.4, 4.5.5 передбачені інші операції на сітківці та інші операції на оці та відсоток виплати від страхової суми становить по 30% кожна.

З наданої довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Кью Клінік Харків» огляд офтальмолога від 04 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: міопія середнього ступеня обох очей; катаракта початкова обох очей; відшарування сітківки регматогенне лівого ока; периферична вітреохоріоретинальна дистрофія правого ока. Призначене лікування: вітреоретинальне хірургічне лікування з факоемульсифікацією катаракти і імплантацією ІОЛ (а. с.35).

З акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 11 вересня 2018 року, який складений ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай-Кью Клінік Харків» вбачається, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): загальна закрита вітректомія (ЗЗВ)+факоемульсіфікація катаракти (ФЕК) з імплантацією ІОЛ Alcon SN60WF вартістю 1 500,00 грн (а. с.36).

З акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 11 вересня 2018 року, який складений ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай-Кью Клінік Харків» вбачається, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): набір для проведення загальної закритої вітректомії (ЗЗВ)+факоемульсіфікація катаракти (ФЕК) з імплантацією ІОЛ Alcon SN60WF вартістю 26 400,00 грн (а.с.37).

30 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до страхувальника з письмовою заявою про здійснення страхової виплати за договором № 10456-72479 від 25 березня 2013 року у зв`язку із хірургічним втручанням 11 вересня 2018 року, а саме міопія середнього ступеня обох очей, катаракта початкова обох очей, відшарування сітківки регматогенне лівого ока, переферична вітреохоріоретинальна дистрофія правого ока (а. с.30-31).

23 жовтня 2018 року за № 420760 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» прийнято рішення про невизнання події страховим випадком та повідомлено про те, що у разі уточнення діагнозу, розвитку ускладнень або продовження лікування в результаті даного випадку для перегляду прийнятого рішення необхідно надати відповідні медичні документи та заяву на повторний розгляд справи (а. с.38).

Як вбачається із довідки, наданої Комунальним некомерційним підприємством Харківської клінічної лікарні № 4 ім. проф. Л.Л. Гіршмана Харківської міської ради Лазерний центр від 08 листопада 2018 року, ОСОБА_1 03 вересня 2018 року звернулась до лікарні з діагнозом: відшарування сітківки лівого ока (а. с.41).

З наданої довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Кью Клінік Харків» огляд офтальмолога від 08 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: регматогенне відшарування сітчастої оболонки СІТО (за екстреними показниками), початкова катаракта обох очей. Проведено хірургічне лікування лівого ока 11 вересня 2018 року: факоемульсіфікація з імплантацією ІОЛ; закритої субтотальна вітректомії,; ендолазернакоагуляція; ендотампонада силіконовою олією 1001300 сантістоксов, а також проведено хірургічне лікування лівого ока 07 листопада 2018 року: ендотампонада стирильним повітрям; виведення силікону (а. с.42).

З акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4 від 08 листопада 2018 року, який складений ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай-Кью Клінік Харків» вбачається, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): задня закрита вітректомія вартістю 750,00 грн; факоемульсіфікація катаракти вартістю 750,00 грн; виведення силікону вартістю 1500,00 грн, а всього 3000,00 грн (а.с.43).

Відповідно до видаткової накладної № 2 від 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 придбала набір для виведення силікону вартістю 6400,00 грн та набір для задньої закритої вітректомії з факоемульсіфікацією ІОЛ вартістю 26 400,00 грн (а. с.44).

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до страхувальника з письмовою заявою про здійснення страхової виплати за договором № 10456-72479 від 25 березня 2013 року у зв`язку із хірургічним втручанням 06 листопада 2018 року, а саме відшарування сітківки лівого ока (а. с.39-40).

28 грудня 2018 року за № 442342 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» прийнято рішення про невизнання події страховим випадком (а. с.45).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною третьої статті 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно з частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхові виплати за договором страхування життя здійснюються в розмірі страхової суми (її частини) та (або) у вигляді регулярних, послідовних виплат, обумовлених у договорі страхування сум (ануїтету).

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною першою статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Частинами першою-третьою статті 991 ЦК України та частиною першою статті 26 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Частинами другою та третьою статті 26 Закону України «Про страхування» визначено, що рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що 25 березня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «СК «Фідем Лайф», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір страхування життя № 10456-72479.

30 вересня 2018 року та 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до страхувальника з письмовими заявами про здійснення страхової виплати за договором № 10456-72479 від 25 березня 2013 року, оскільки їй встановлено діагноз: міопія середнього ступеня обох очей, катаракта початкова обох очей, відшарування сітківки регматогенне лівого ока, переферична вітреохоріоретинальна дистрофія правого ока та відшарування сітківки лівого ока. 11 вересня 2018 року та 06 листопада 2018 року відбулось хірургічне втручання, за яке вона сплатила 35 800,00 грн.

23 жовтня 2018 року за № 420760 та 28 грудня 2018 року за № 442342 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» прийняті рішення про невизнання подій страховим випадком з посиланням на підпункт «і» пункту 3 Програми добровільного страхування життя, яким передбачено, що не вважається страховим випадком за цією Програмою і страхова виплата не здійснюється, якщо причиною хірургічного втручання була корекція зору, окрім випадків, коли її необхідність була викликана нещасним випадком, що входить до покриття.

Однак, матеріали справи свідчать про те, що позивачка на підставі зазначеного вище договору страхування життя набула право на страхову виплату на підставі пункту 5.5.11 полісу страхування життя № 10456-72479 від 25 березня 2013 року у зв`язку із хірургічним втручанням з будь-якої причини, що сталася протягом дії договору страхування, у виплаті якої було неправомірно відмовлено страховиком.

Страховик повинен був здійснити страхову виплату за страховим випадком хірургічне втручання з будь-якої причини, що сталася протягом дії договору страхування, у передбаченому договором розмірі, про що правильно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

Проте, визначаючи розмір страхової виплати, суд першої інстанції виходив з того, що розмір страхової виплати залежить від виду хірургічного втручання та складає певний відсоток від страхової суми відповідно до Таблиці № 11-ж Правил, а оскільки матеріали справи не містять вказаної Таблиці, тому стягненню підлягає страхова сума в розмірі 5 000,00 грн, яка визначена в пункті 5.5.11 полісу.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодиться неможливо, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 07 березня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» надав до суду першої інстанції відзив до позовної заяви, в додатках якого містяться, зокрема, і Таблиця № 11-ж Правил добровільного страхування життя.

Згідно пункту 5.5.11 полісу, страховими випадками є хірургічне втручання з будь-якої причини протягом дії договору страхування з виплатою страхової суми 5 000,00 грн.

Пунктом 8.1.5 полісу передбачено, що страхова виплата здійснюється за страховим випадком згідно з пунктом 5.5.11 цього договору розмір страхової виплати залежить від виду хірургічного втручання та складає певний відсоток від страхової суми відповідно до Таблиці № 11-ж Правил.

Пунктом 4 Таблиці № 11-ж передбачені операції на органі зору. Зокрема, пунктами 4.5.4, 4.5.5 передбачені інші операції на сітківці, інші операції на оці та відсоток виплати від страхової суми становить по 30% кожна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 здійснено хірургічне втручання на органі зору, яке є страховим випадком за умовами договору, тому на підставі пунктів 5.5.11, 8.1.5 полісу та пунктів 4.5.4, 4.5.5 Таблиці № 11-ж стягненню зі страховика на користь позивачки підлягають 30% від страхової суми, що становить 1500,00 грн (30% від 5 000,00), а не в розмірі 5 000,00 грн, як визначено судом першої інстанції.

Доводи та вимога, викладені в апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» щодо того, що хірургічне втручання, здійснене ОСОБА_1 , не є страховим випадком, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки полісом страхування життя передбачено, що страховим випадком є хірургічне втручання з будь-якої причини протягом дії договору страхування, а згідно Таблиці № 11-ж до опису хірургічного втручання включено як інші операції на сітківці, так і інші операції на оці.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні зі зменшенням стягнутої суми з 5000,00 грн до 1500,00 грн, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»; за подачу позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн; позовну заяву задоволено частково на 4,19%, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 32,20 грн (4,19% від 768,40 грн) підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь держави.

За подачу апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1152,60 грн; апеляційну скаргу задоволено на 95,81%, тому судовий збір в розмірі 1104,31 грн (95,81% від 1152,60 грн) необхідно компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» за рахунок держави.

Враховуючи частину 10 статті 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1072,11 грн (1104,31-32,20) необхідно компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» за рахунок держави.

У зв`язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року в частині розміру стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування змінити, зменшивши його розмір з 5000,00 грн до 1500,00 грн.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким судовий збір в розмірі 1072,11 грн компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 14 лютого 2020 року.