Справа №522/4334/20
Провадження №2-др/522/52/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
20 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чернявської Л.М.,
за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі питання про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошукова рятувальна служба» про визнання незаконним та скасування наказу «Про звільнення» від 17.02.2020 року № 108-к про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А) та визнано незаконним та скасовано наказ казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 17 лютого 2020 року за № 108-к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». Поновлено ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на посаді заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ). Постановлено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». Стягнуто з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року включно, в розмірі 410 260, 18 грн. (чотириста десять тисяч двісті шістдесят гривень 18 копійок), з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Також стягнуто з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь держави судовий збір в загальній сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

13 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, просить зазначити точну грошову суму допущену до негайного виконання та присуджену до стягнення в частині виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, яка складає 74592 грн. 76 копійок, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Так, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач КП «МПРС» затримало виконання рішення суду в цій частині та добровільно його не виконало. Перший місяць вимушеного прогулу з 17 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року складає 22 робочих дні, а середньоденна заробітна плата складає 3390,58 грн., тому стягненню підлягає (22 дні * 3390,58 грн.) 74592,76 грн. (т.2, а.с.222).

20 серпня 2020 року від представника КП «МПРС» за довіреністю Поліщук І.О.надійшли до суду пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначено, що точна грошова сума середнього заробітку за один місяць складає 30515,22 грн., оскільки виходячи з поняття календарний місяць, яким є лютий 2020 року, в якому згідно із бухгалтерською довідкою оплата позивачу може бути здійснена за 9 (дев`ять) днів, так як розрахунок з 01.02.2020 по 17.02.2020 включно КП «МПРС» здійснено в повному обсязі.

В судове засідання 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

Представник КП «МПРС» в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на відсутність підстав для цього та необґрунтованість вимог позивача. При цьому, вказав, що позивач помилково порахувала 22 робочі дні, замість 21 дня, тому що в березні 2020 року був перенесений святковий день «8 березня».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, позивач ОСОБА_1 звернувшись 16 березня 2020 року до суду з позовом до Казенного підприємства «Морська пошукова рятувальна служба» просить:

- Визнати незаконним та скасувати наказ казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 17 лютого 2020 р. № 108-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба».

- Поновити її на посаді заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А., Код ).

- Стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А. ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.02.2020 до дати винесення рішення у справі.

- Судові витрати покласти на відповідача.

07 серпня 2020 року рішенням Приморського районного суду міста Одеси позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та визнано незаконним та скасовано наказ казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 17 лютого 2020 року за № 108-к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». Поновлено ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на посаді заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ). Постановлено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора з операційної діяльності казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». Стягнуто з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року включно, в розмірі 410 260, 18 грн. (чотириста десять тисяч двісті шістдесят гривень 18 копійок), з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Також стягнуто з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь держави судовий збір в загальній сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

В ході негайного виконання рішення суду, 10 серпня 2020 року директором казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» видано наказ № 553-к про поновлення на роботі ОСОБА_1 , яким скасовано наказ КП «МПРС» від 17 лютого 2020 року № 108-к «Про звільнення». Проте, як слідує з заяви позивача, в частині стягнення виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, відповідачем рішення суду не виконано, через не зазначення у рішенні точної грошової суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої до стягнення.

Так, зазначене судове рішення дійсно не містить посилання на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як зазначає відповідач, розрахунок грошової суми, наданий позивачем складено невірно, оскільки оплата позивачу може бути здійснена лише за 9 (дев`ять) днів, так як розрахунок з 01.02.2020 по 17.02.2020 включно КП «МПРС» з позивачем здійснено в повному обсязі.

Для цілей нарахування та виплати заробітної плати в бухгалтерському обліку, згідно із статтею 202.1 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом є календарний місяць.

Календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).

Такої позиції дотримується Верховний суд у постанові від 03.04.2018 №235/2874/17.

Середня заробітна плата (згідно з наказом від 13.01.2004 №5 Державного комітету статистики України «Про затвердження Інструкції зі статистики заробітної плати») враховується до фонду додаткової заробітної плати, як оплата за невідпрацьований час та строки для її нарахування та виплати є такі ж самі, як для основної заробітної плати (календарний місяць).

Відтак, із розрахунку, що середньоденна заробітна плата позивача складає 3390,58 грн, точна грошова сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць (лютий) складає 30515,22 грн (3390,58 грн х 9 робочих днів = 30515,22 грн).

Проте, суд не може погодитись з даними твердженнями відповідача, виходячи з тих підстав, що рішенням Примосрького районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року, серед іншого, стягнуто з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року включно, в розмірі 410 260, 18 грн. (чотириста десять тисяч двісті шістдесят гривень 18 копійок), з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, тобто не за календарний місяць, як вказує відповідач, а безпосередньо за місяць, як період вимушеного прогулу, який починається днем після звільнення працівника з роботи.

При цьому, суд виходить з того, що відповідач помилково тлумачить положення законодавства на свою користь, плутаючи поняття «робочий» і «календарний» день.

Схожа позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 569/10189/16-ц, провадження № 61-14433св18.

Водночас, суд змушений погодитись з твердженням відповідача, що позивачем помилково пораховано 22 робочих дня, замість 21 робочого дня, так як дійсно свято «8 березня», яке припало на вихідний день було перенесено на понеділок.

Отже, на теперішній час перешкодою для реалізації судового рішення по справі щодо правовідносин стосовно виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невизначеність судом щодо суми такого стягнення.

В зв`язку з чим, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З огляду на це, суд приймає до уваги розрахунки надані позивачем, з урахуванням позиції відповідача, та задовольняє вимоги про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору, але яка складає 71 202, 18 грн., враховуючи те, що середньоденна заробітна плата складає 3390,58 грн., встановлених днів - 21, тому 21 * 3390,58 = 71 202, 18 грн., а не 74592,76 грн., як просить позивач.

За таких обставин, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 260, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Постановити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошукова рятувальна служба» про визнання незаконним та скасування наказу «Про звільнення» від 17.02.2020 року № 108-к про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Казенного підприємства «Морська пошукова рятувальна служба» (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, з 17 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року (21 робочий день), що становить 71 202, 18 грн. (сімдесят одна тисяча двісті дві гривні 18 копійок), з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору, допустивши негайне виконання рішення суду в цій частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 серпня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська