Справа № 541/2642/19
Номер провадження 2/541/255/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області Відділ реєстрації місця проживання громадян,

установив:

20 листопада 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12.11.2019 року на праві приватної власності їй належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є співвласниками вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з 2012 року з дня реєстрації.

На даний час наявність реєстрації відповідачів в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 листопада 2019 року зареєстрованому в реєстрі за № 2362 та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4-5). За даною адресою зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією домової книги (а.с.6-7). Актами обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) складених 31.10.2018 року та 18.11.2019 року складених комісією у складі голови мікрорайону «Лісок» ОСОБА_5 та членів ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 зареєстровані, за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживають з 2012 року (а.с.8,9).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім`ї та підстави збереження житлових прав цих осіб, члени сім`ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період, коли зберігається право власності певної особи на це житло. Таким чином, зі змісту правових норм, які регулюють об`єм житлових прав члена сім`ї власника будинку, слідує, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно.

Згідно п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі внаслідок припинення права власності на будинок колишнього власника ОСОБА_4 після заповідання нею вищевказаного будинку, та прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 та реєстрацією за нею права власності на дане будинковолодіння, втратили право користування цим житловим приміщенням. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 і відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

За місцем реєстрації в будинку АДРЕСА_1 відповідачі не проживать, житловим приміщенням не користуються, не несуть витрат, пов`язаних з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачують за житлово-комунальні послуги, в силу того, що власник будинку змінився, позивач, як новий власник будинку, має право вимагати позбавити відповідачів право користування житловим приміщенням, тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 підлягає визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що позивач підтвердив належними доказами обставини, викладені у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 12, 141, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Відповідач, у разі незгоди з прийнятим рішенням, має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення протягом 15 днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Городівський