ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Суми

Справа №577/4241/19

Номер провадження 22-ц/816/447/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Гетьмана В.В., у приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 12 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Свої вимоги мотивує тим, що під час досудового та судового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_2 , будучи обраним на підставі рішення загальних зборів членів «Конотопський гаражно-будівельний кооператив № 4» від 07 грудня 2013 року головою правління кооперативу, наприкінці 2017 року у невстановлений слідством час передав з метою реалізації корисливого умислу, направленого на незаконне відчуження належного позивачу гаражу № 1348 у власність ОСОБА_3 , завдавши своїми діями ОСОБА_1 істотної шкоди у вигляді матеріальних збитків на загальну суму 85 004 грн.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 23 жовтня 2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 364-1 КК України закрив у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, а саме з тих підстав, що нібито обвинувачений відшкодував збитки та вони примирилися, що не відповідає дійсності.

У зв`язку з тим, що кримінальним правопорушенням йому спричинені матеріальні та моральні збитки, які є для нього значними, та які під час досудового та судового слідства не відшкодовані, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду 85 004 грн та моральну шкоду 30 000 грн.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 10 грудня 2019 року відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що 23 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області розглядалося кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 364-1 КК України, та саме у зазначеному кримінальному провадженні, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, позивача було визнано потерпілим. Вважає, що зазначений факт підтверджує, що гараж № 1348 в кооперативі № 4, що розташований в АДРЕСА_1 , належав саме йому.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, позивач не довів своє право власності на гараж та факт заподіяння йому шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Не зважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме особою, до якої пред`явлено позов.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 23 жовтня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000092 від 26 січня 2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України закрив у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (а. с. 6).

Суд першої інстанції в судовому засіданні оглянув вказане кримінальне провадження, в якому на а. с. 19 міститься копія розписки від 02 квітня 2005 року, згідно якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 1046 грн за належний йому гараж № 1348 в кооперативі № 4.

Як на підставу своїх позовних вимог ОСОБА_1 при зверненні до суду посилається на те, що ОСОБА_2 , передав належний йому гараж № 1348 у власність ОСОБА_3 , чим спричинив йому матеріальну та моральну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що позивач не довів суду, що начебто незаконним продажем гаражу ОСОБА_2 завдав йому матеріальної шкоди.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що гараж належить йому на праві власності. Визнання його потерпілим у кримінальному провадженню не доводить його права власності на вказаний гараж.

В ухвалі Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2018 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 364-1 КкК України було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, зазначені позивачем в обґрунтування позову обставини також не встановлені. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 відмовився від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_2 відшкодував заподіяну йому шкоду, вони помирилися, а тому він на даний час не бажає підтримувати у відношенні нього обвинувачення за ч. 1 ст. 364-1 КК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування майнової шкоди, оскільки позивач не довів обставини, на які він посилався в обгрунтування своїх вимог.

Оскільки спричинення моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовує пошкодженням будівлі гаражу, викраденням речей, які в ньому знаходилися, але на підтвердження цих обставин не надав належних та достовірних доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав і для задоволення його вимоги про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення в цій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик