Справа № 192/1093/20
Провадження № 2-о/192/42/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаркуши І.С.,

представника заявника - адвоката Булкіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, на обґрунтування якої посилається на те, що його прізвище згідно паспорта громадянина України - ОСОБА_1 , а російською мовою - ОСОБА_2 . Він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько - Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області.

У період часу з 1976 року по 2000 рік він працював на різних посадах в Колгоспі «Комуніст», який був реорганізований в КСП «Сура».

06 грудня 2018 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із відповідною заявою про призначення пенсії за віком, але отримав відмову у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу, оскільки в архівній довідці №П-51 від 27 червня 2014 року, П-104 від 11 вересня 2018 року, П-103 від 11 вересня 2018 року, П-105 від 11 вересня 2018 року було невірно зазначено його прізвище.

Так, згідно паспорта громадянина України заявник « ОСОБА_3 » (українською мовою), або « ОСОБА_3 » (російською мовою), а в архівних довідках його прізвище зазначено як « ОСОБА_3 » (російською), « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - архівних довідок, необхідних для призначення пенсії за віком.

Заявник зазначає, що внести відповідні зміни в архівні довідки за номерами №П-51 від 27 червня 2014 року, П-104 від 11 вересня 2018 року, П-103 від 11 вересня 2018 року, П-105 від 11 вересня 2018 року у позасудовому порядку він не має можливості, оскільки на теперішній час підприємство, яке здійснювало записи у відповідні документи - відсутнє.

Тому просив встановити факт належності йому архівних довідок, виданих Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» за №П-51 від 27 червня 2014 року, П-103 від 11 вересня 2018 року, П-104 від 11 вересня 2018 року, П-105 від 11 вересня 2018 року. Встановлення даного факту потрібно йому для призначення пенсії за віком.

У судове засідання 20 серпня 2020 року заявник ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому суд постановив здійснювати розгляд справи за його відсутності, оскільки його інтереси у справі представляє адвокат Булкіна О. І. (а.с.47а-49).

Представник заявника - адвокат Булкіна О. І., яка діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги від 20 липня 2020 року, виданого на підставі Договору-доручення про надання правової допомоги від 09 липня 2020 року, у судовому засіданні 20 серпня 2020 року подану заявником заяву підтримала з підстав, які викладені в заяві та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, якою просив розглядати справу за відсутності представника управління (а.с. 67-70).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 20 серпня 2020 року пояснив, що і заявник і він працювали трактористами в колгоспі «Комуніст», який потім став називатися « ОСОБА_7 ». Потім заявник працював кашоваром. Свідку відомо про те, що прізвище заявника « ОСОБА_4 », а про існування помилки в написанні його прізвища свідок не знав.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні 20 серпня 2020 року пояснив, що він працював в колгоспі «Комуніст», в який у 80-х роках прийшов працювати і заявник. З ним вони зустрічалися на зборах, а у відомостях про нарахування та виплату заробітної плати прізвище заявника було зазначено як « ОСОБА_4 ». Також свідок пояснив суду, що невірне написання прізвища заявника могло статися через те, що у сільській раді працювала секретарка, яка могла невірно перекласти прізвище з російської на українську мову.

Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини справи і визначив відповідно до них наступні правовідносини та прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 вересня 2002 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника українською мовою зазначено,як « ОСОБА_1 », який народивсяІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району, Дніпропетровської області, а російською мовою - « ОСОБА_2 » (а.с. 7,8).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

З трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 10 січня 1980 року, яка видана на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1» (російською мовою) з`ясовано, що з 20 січня 1979 року по 30 березня 2000 року заявник працював в колгоспі «Комуніст», який був реорганізований в КСП «Сура» на посадах кормораздатчика (російською мовою), тракториста та у кормовому цеху (а.с. 10).

Згідно архівної довідки № П-51 від 27 червня 2014 року КУ «Трудовий архів Солонянського району», адресованої ОСОБА_1 , зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп «Комуніст», КСП «Сура» в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників значиться з 1976 по 1980 рік, з 1981 по 1996 рік, з 1997 року по 2000 рік « ОСОБА_2 » (а.с.12).

Відповідно до архівної довідки № П-103 від 11 вересня 2018 року по документах архівного фонду «Колгосп «Комуніст» в книгах обліку розрахунків по оплаті праці значиться в 1976 р., та з 1981 р. по 1984 р. - « ОСОБА_1 », в 1979 р. - « ОСОБА_9 », в 1980 р. - « ОСОБА_9 » - так в документах (а.с.14).

Відповідно до архівної довідки № П-104 від 11 вересня 2018 року по документах архівного фонду «Колгосп «Комуніст» в книгах обліку розрахунків по оплаті праці значиться в 1985 р. - « ОСОБА_1 », в 1986 р. - « ОСОБА_9 », з 1987 -1989 рр. - ОСОБА_9 », в 1990 р. - ОСОБА_1 » - так в документах (а.с.13).

Відповідно до архівної довідки № П-105 від 11 вересня 2018 року по документах архівного фонду «Колгосп «Комуніст» (КСП «Сура») в книгах обліку розрахунків по оплаті праці значиться з 1991 р. по 1992 р. - « ОСОБА_1 », з 1993 р. по 1998 р. - « ОСОБА_1 », в 1999 р. - « ОСОБА_2 », в 2000 р. - « ОСОБА_2 » - так в документах (а.с.15).

Як з`ясовано з досліджених судом документів, архівні довідки №П-51 від 27 червня 2014 року, № П-103 від 11 вересня 2018 року, №П-104 від 11 вересня 2018 року, №П-105 від 11 вересня 2018 року адресовані - ОСОБА_1 , тобто заявнику у справі.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівні довідки №П-51 від 27 червня 2014 року, №П-103 від 11 вересня 2018 року, №П-104 від 11 вересня 2018 року, №П-105 від 11 вересня 2018 року, факт належності яких просить встановити заявник, адресовані саме йому, а тому додаткового встановлення факту належності таких довідок заявнику непотрібно.

Суд не приймає в якості доказів показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , оскільки в своїх показаннях свідки нічого не повідомили з приводу належності архівних довідок заявнику, а лише підтвердили факт його роботи в колгоспі «Комуніст», КСП «Сура», що також підтверджується записами в трудовій книжці та відомостями архівних довідок, виданими ОСОБА_1 .

Стосовно посилань заявника на те, що відомості, які викладені в довідках не співпадають з відомостями, що вказані в паспорті заявника, то суд посилається на наступне.

Відповідно до п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року N 1596 (зі змінами). При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Таким чином, заінтересована особа, зобов`язана у визначений в даному порядку строк прийняти відповідне рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії, і у разі, якщо заявник не погоджується з прийнятим рішенням, він має право оскаржити дії заінтересованої особи в порядку Кодексу України про адміністративне судочинство.

За таких підстав, суд вважає, що вимоги заявника про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 315, 318 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст суду складений 26 серпня 2020 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина