печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Диба І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву відповідача (за первинним позовом) ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до судуі з вказаним вище позовом.

29.07.2019 р. за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

16.09.2019 р. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява за вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2

17.09.2019 р. протокольною ухвалою суду зустрічну позовну заяву, зареєстровану канцелярією Печерського районного суду 16.09.2019 р., прийнято до спільного розгляду, разом із тим ухвалою суду від 17.09.2019 р. залучено до участі у справі в якості відповідача Службу у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

03.02.2020 р. представником відповідача (за первинним позовом) ОСОБА_3 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ квартири АДРЕСА_1 , тобто забезпечити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, спір між сторонами виник стосовно визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а тому, з метою забезпечення виконання рішення у справі та уникнення відчуження спірного майна третім особам просить суд накласти арешт на вищезазначений об`єкт нерухомості до вирішення питання по суті.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до зустрічних позовних вимог, позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

З поданої заяви вбачається, що у ній належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення поданого цивільного позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача (за первинним позовом) ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик