СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1029/20
Провадження № 2/306/491/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що за життя його мамою ОСОБА_2 04 липня 2013 року на депозитний рахунок ДСАУ в З/о були внесені кошти в сумі 63120,00 грн.. ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 30 грудня 2013 року серії НОМЕР_1 . Рішенням Свалявського районного суду справа №306/475/14-ц від 18 березня 2014 року право власності ОСОБА_3 на 24/108 частки та ОСОБА_4 на 12/108 частки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 припинено та виплачена їм з депозитного рахунку управління ДСАУ в З/о грошову компенсація в сумі 35676,22 грн. та 17838,11 грн. відповідно.

Однак, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 липня 2020 року є відомості про співвласників ОСОБА_4 , що за нею зареєстровано 12/108 частини, ОСОБА_3 4/108 частини та ОСОБА_5 20/108 частини.

Частка у спільному майні ОСОБА_5 20/108 перейшла до ОСОБА_3 , тому в рішенні Свалявського районного суду від 18 березня 2014 року зазначено, що було припинено право власності ОСОБА_3 на 24/108 частки.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через бездіяльність колишніх співвласників щодо реєстрації припинення свого права власності на частку в нерухомому майні, позивач не може набути право власності на вищезгаданий житловий будинок та належним чином зареєструвати його, а тому просить суд визнати за ним право власності на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_4 12/108 частини, ОСОБА_3 4/108 частини, ОСОБА_5 20/108 частини.

07 серпня 2020 р. ухвалою Свалявського районного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 27).

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зокрема, позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 29-30).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 23 серпня 1978 року батьками ОСОБА_1 записані: батько - ОСОБА_6 та мати - ОСОБА_2 (а.с. 12).

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2013 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

В довідці КП »ВУКГ» № 499 від 22 травня 2020 року зазначено, що в АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_2 було зареєстрована одна особа - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 37745565, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації: реєстрація спадкової справи; номер у спадковому реєстрі: 56245710, дата та місце заведення: 27.06.2014 р., Закарпатська область, Свалявський район, Приватний нотаріус Дядюша О.О.; спадкодавець: ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа №140/2020 такий складається з: «А,А1» - житловий будинок; «Ж» - Гараж-Садовий будинок; «З» - Вбиральня; «№-1,2» - Огорожа (а.с. 13-19).

Згідно квитанції № від 04 липня 2013 року на р/р ТУ ДСА в З/о ОСОБА_7 внесено 63 120 (шістдесят три тисячі сто двадцять гривень) грн. (а.с. 22).

Як убачається з рішення Свалявського районного суду від 18 березня 2014 року справа № 306/475/14-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа без самостійних вимог: Свалявська РУЮ про припинення права власності на частки у спільному майні з виплатою її грошової вартості - задоволено. Право власності ОСОБА_3 , на 24/108 частки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 - припинено та виплачено 35 676, 22 грн.. Право власності ОСОБА_4 на 12/108 частки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 - припинено та виплачено 17838,11 грн. (а.с. 25).

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 липня 2020 року № 215438100 співвласниками будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 - приватна спільна часткова власність, 12/108 частки; ОСОБА_3 - приватна спільна часткова власність, 4/108 частки; ОСОБА_5 - приватна спільна часткова власність, 20/108 частки; ОСОБА_2 - приватна спільна часткова власність, 72/108 частки (а.с. 23-24).

Як убачається з довідки № 112 від 29 травня 2020 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 114139,00 грн. (а.с.21).

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов"язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В постанові Верховного Суду України від 04 квітня 2011 року справа №3-18гс11 зазначено, що згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 відомості про право власності ОСОБА_4 12/108 частини, ОСОБА_3 4/108 частини, ОСОБА_5 20/108 частини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

27.08.2020 року