Справа № 930/1620/20
№2/930/658/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтва про визнання права за законом на 1/2 частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін - ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.11.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін - ОСОБА_4 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11.02.1997 року.

Спадщина, яка відкрилася після смерті батьків складається із права на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 та права на земельні ділянки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (АДРЕСА_1).

Спадкоємцями за законом на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є діти спадкодавців, а саме: син - позивач ОСОБА_1 та дочка - відповідачка ОСОБА_2 , інших спадкоємців передбачених законом не має, заповіту не має.

Однак, під час оформлення спадщини в 2000 році, відповідачка ОСОБА_2 приховала той факт, що спадкоємцем за законом, крім неї, є позивач та оформила спадкове майно на своє ім`я.

Вважаючи себе спадкоємцем, позивач думав що зможе отримати документи на спадкове майно будь коли, внаслідок того, що у нього на зберіганні перебували правовстановлюючі документи на спадкове майно.

17.03.2000 року Немирівською державною нотаріальною конторою Скакун Є.Л. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (с. Стрільчинці, Немирівського району Вінницької області), після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на підставі яких відповідачка отримала Державний акт серії ЯМ № 053254 на право власності земельну ділянку площею 3,2517 га., яка розташована на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт серії ЯМ № 053255 на право власності на земельну ділянку площею 3,2536 га., яка розташована на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. А, 06.06.2017 року відповідачкою було виготовлено технічний паспорт, на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач також є спадкоємцем за законом після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так само як відповідачки, тому в нього виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельних ділянок та на 1/2 частину житлового будинку.

13.11.2019 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_5 подано до Немирівської державної нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті батьків.

Однак, 21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено 2 постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки від належної ОСОБА_3 частки житлового будинку та 1/2 частки від належної ОСОБА_4 частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі неможливості виділити частки житлового будинку, який є власністю колгоспного двору у зв`язку зі смертю членів колгоспного двору.

Крім того, 21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено 2 постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки права на земельну частку пай, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (с. Стрільчинці, Немирівського району Вінницької області), належну померлому ОСОБА_3 , та 1/2 частки права на земельну частку пай, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (с. Стрільчинці, Немирівського району Вінницької області), належну померлій ОСОБА_4 , з підстав того, що відповідачка ОСОБА_2 вже отримала Державні акти на земельну ділянку серії ЯГ № 489710 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та серії НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку пай після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , та відповідно зареєструвала право власності у Державному реєстрі речових прав, яке станом на 21.02.2020 року не скасовано.

За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом.

Представник позивача - адвокат Примакова В.В. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтвердила, просить його задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа, не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.11.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11.02.1997 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.08.2017 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1. Батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_4

21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову за № 02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку від належної ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідної частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , оскільки неможливо виділити частки в житловому будинку, який є власністю колгоспного двору у зв`язку зі смертю членів колгоспного двору.

21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову за № 221/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку від належної ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідної частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , оскільки неможливо виділити частки житлового будинку, який є власністю колгоспного двору у зв`язку зі смертю членів колгоспного двору.

21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову за № 220/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку права на земельну частку пай, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (с. Стрільчинці, Немирівського району Вінницької області), належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 отримала Державний акт на земельну ділянку серії ЯГ № 489710 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку пай після смерті ОСОБА_3 , виданого 17 березня 2000 року. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку на підставі вищезазначеного державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 489710 виданого на її ім`я 14.08.2008 року Немирівською РДА. Станом на 21.02.2020 року право власності в Державному реєстрі речових прав не скасовано.

21.02.2020 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову за № 224/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку права на земельну частку пай, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Граніт» (с. Стрільчинці, Немирівського району Вінницької області), належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_2 отримала Державний акт на земельну ділянку серії ЯГ № 489710 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку пай після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , виданого 17 березня 2000 року. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку на підставі вищезазначеного державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 489710 виданого на її ім`я 14.08.2008 року Немирівською РДА. Станом на 21.02.2020 року право власності в Державному реєстрі речових прав не скасовано.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української PCP 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Тобто, до позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва, про визнання права за законом на 1/2 частину спадкового майна підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

До складу спадкоємців першої черги за законом належить позивач ОСОБА_1 - син спадкодавців та ОСОБА_2 - донька спадкодавців, які в порядку ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що іншими підставами визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Разом з тим, зі змісту абз. 5 п. 19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі порушення права спадкоємців на частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, у якій це право порушене, а не про визнання недійсним такого свідоцтва в цілому.

Оскільки у зв`язку з видачею 17.03.2000 року відповідачці ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки пай у землі, яка перебуває у колектиній власності КСП "Граніт" після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було порушено право позивача на спадщину за законом, та з метою захисту прав позивача, який будучи спадкоємцем померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за законом першої черги у встановленому порядку прийняв спадщину, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 березня 2000 року Немирівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 на майно ОСОБА_3 , та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 березня 2000 року Немирівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 на земельні ділянки, а також про визнання за позивачем права в порядку спадкування за законом на: на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,2517 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0414 та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,2536 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0415.

Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат, судом встановлено наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат було надано до суду лише квитанцію № 0.0..1 від 20.07.2020 про сплату судового збору.

Однак, на підтвердження вимоги щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. не надано жодного доказу.

Так, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності д ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що позивачем було надано лише квитанцію про сплату судового збору, однак не подано будь яких доказів щордо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та розрахунку даної допомоги, вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на надання правничої допомоги є недоведеною, необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 1301 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності", ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст. ст. 12, 80, 81, 82, 141, 200, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 352, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтва про визнання права за законом на 1/2 частину спадкового майна - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним в частині Ѕ частини спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 березня 2000 року за №1427 видане Немирівською державною нотаріальною конторою на ім`я спадкоємця ОСОБА_2 на майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на земельну ділянку, площею 3,2517 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0415 та скасувати державну реєстрацію права власності на вище зазначене майно проведену за ОСОБА_2 .

Визнати частково недійсним, в частині Ѕ частини спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 березня 2000 року за №1428 видане Немирівською державною нотаріальною конторою на ім`я спадкоємця ОСОБА_2 на майно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сам : на земельну ділянку, площею 3,2536 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0414 та скасувати державну реєстрацію права власності на вище зазначене майно проведену за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на:

- на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме: на «А» житловий будинок, «а» веранда, «Б» сарай, «б» сарай, «В» сарай, «Впід» погріб, 1-3 огорожа, загальною площею 59,3 кв.м., в тому числі житловою 30 кв.м.

- Ѕ частину земельної ділянки, площею 3,2517 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0414;

- Ѕ частину земельної ділянки, площею 3,2536 га., розташовану на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0415.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 5044,80 грн., згідно квитанцій № 0.0..1 від 20.07.2020.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: (підпис)

Копія вірна.

Оригінал рішення суду знаходиться в цивільній справі № 930/1620/20 в архіві Немирівського районного суду Вінницької області.

Рішення набрало законної сили 21.09.2020 року

Суддя: В.М. Алєксєєнко