РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 565/241/19

24 січня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

за участі: представника позивача-відповідача ОСОБА_1 , відповідача - позивача ОСОБА_2 та представника відповідача-позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Кузнецовського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2012 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_4 також зазначив, що на даний час змінилися обставини, які впливають на його можливість утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі, який раніше був визначений судом, оскільки він створив нову сім`ю, в нього народилася ще одна донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто на його утриманні, окрім дочки ОСОБА_8 перебувають, також дочка ОСОБА_10 та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим не працює.

Так як у нього змінився сімейний стан, що відповідно вплинуло на зміну його матеріального стану, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дочки ОСОБА_8 з 1/3 частки до 1/7 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів передано на розгляд Костопільського районного суду Рівненської області за територіальною підсудністю згідно до ч.1 ст.27 ЦПК України.

Ухвалою Костопільського районного суду від 03 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження .

Відповідач ОСОБА_11 подала до суду Відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, який мотивовано тим, що позивачем не доведено обгрунтованості пред`явлення позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання їх спільної дитини - доньки ОСОБА_12 , оскільки не надано доказів погіршення матеріального становища позивача, а саме зменшення розміру його доходу. Також зазначила, що дочка є інвалідом з дитинства і потребує додаткових витрат на лікування, обстеження та реабілітацію.

Крім того відповідач ОСОБА_11 подала до суду зустрічну позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину.

На обґрунтування своїх вимог вказала, що рішенням Кузнецовського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2012 року на її користь стягуються з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також позивачем зазначено, що їх спільна з відповідачем малолітня донька ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства, перебуває на консультативному обліку у лікаря ортопеда-травматолога. Для покращення здоров`я, донька потребує ортопедичного режиму, обмеження фізичних навантажень, фіксації в з`ємному корсеті «Шено», масаж, зайняття плаванням та ЛФК, електростимуляції м`язів хребта, спецвзуття з твердим високим задніком та устілки ВП6, санаторного лікування, у зв`язку з чим є необхідність у додаткових коштах на її лікування та реабілітацію.

В обгрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач покликається, що вона придбала дочці протезно-ортопедичний корсет "Шено" вартістю 6798, грн. Крім того дочка потребує санаторного лікування хоча би один раз в рік, а вартість такої путівки строком 24 дні в ДП "Клінічний санаторій "Авангард" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" м.Немирів складає 10896 грн.

Оскільки відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в тому числі і хворобою, то просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини в сумі 8847 грн., що становить половину понесених витрат на придбання корсету та половину витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування.

Ухвалою Костопільського районного суду від 13 травня 2019 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4 додаткових витрат на утримання дитини об`єднано в одне провадження та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала з підстав викладених в позові, проти зустрічного позову заперечувала.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Стецюк М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не визнали. Зустрічний позов про стягнення додаткових витрат на дитину підтримали.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу)щомісячно, починаючи з 26 вересня 2012 року до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно виконавчого листа, виданого Кузнецовським міським судом Рівненської області 03 грудня 2012 року, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі визначеному рішенням суду.

30 липня 2013 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 30.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненський області, актовий запис №129.

14 вересня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 14.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненський області, актовий запис №179. В зв`язку з укладанням шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище ОСОБА_15 на ОСОБА_16 .

24 січня 2019 року у позивача за первісним позовом ОСОБА_4 у другому шлюбі народилася дитина, дочка ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про народжння серії НОМЕР_3 , виданим 29.01.2019 Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління управління юстиції у Рівненський області, актовий запис №39.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як встановлено в судовому засіданні у позивача змінився сімейний стан - він одружився і в нього народилася ще одна дитина, що звичайно вплинуло на його матеріальний стан як платника аліментів.

Враховуючи зміст ст.192 СК України, зміна сімейного та матеріального стану позивача ОСОБА_4 може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Однак суд рахує, що за таких обставин матеріальне становище позивача ОСОБА_4 погіршилось не суттєво, інших доказів на підтвердження погіршення фінансових можливостей позивача не надано, то суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд рахує, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Суд констатує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного та духовного розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Так відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, стан здоров`я дитини, яка є інвалідом дитинства, матеріальне становище платника аліментів, вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_8 , а саме половини понесених позивачем витрат на придбання протезно-ортопедичного виробу - корсет "Шено" та половини майбутніх витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування, то суд дійшов висновку, що вказана вимога підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, має захворювання хребта: вроджена аномалія хребта, грудний сколіоз 3 ст., стійке порушення функції хребта, що підтверджується копією корінця медичного висновку №321 про дитирну-інваліда віком до 18 років від 20.06.2017, консультативним висновком з історії хвороби від 01.06.2017.

Відповідно до абз.4 п.9 Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917, інвалідність встановлюється дітям до досягнення ними 18 років у разі наявності стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюваннями, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що призводять до обмеження життєдіяльності дитини, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин за місцем проживання дитини-інваліда.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою та потребою лікування.

Як вбачається з матеріалів справи спільна дитина позивача та відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, має захворювання хребта: вроджена аномалія хребта, грудний сколіоз 3 ст., стійке порушення функції хребта, в зв`язку з чим потребує додаткового матеріального забезпечення.

В судовому засіданні встановлено, що 06.12.2018 було придбано протезно-ортопедичний корсет "Шено" вартістю 6798, грн., крім того малолітня дитина потребує санаторного лікування. Дані обставини підтверджені медичними документами, з яких вбачається що ОСОБА_12 , 2007 року народження, рекомендовано лікарем-ортопедом. Вартість путівки строком 24 дні для оздоровлення в ДП "Клінічний санаторій "Авангард" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" м.Немирів складає 10896 грн., що також обгрунтовано позивачем по зустрічному позову.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний брати участь у додаткових витратах на лікування та оздоровлення дитини, та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, її фізичний стан та стан здоров`я, рахує вимоги позивача за зустрічним позовом обґрунтованими і тому з відповідача підлягає до стягнення половина додаткових витрат в розмірі 8847 грн.( 6798,00 + 10896,00 / 2 = 8847,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 178, 247, 258, 259, 264, 265, 274, 279, 280 ЦПК України, керуючись ст.ст. 141, 180 - 185, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2012 року на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини заробітку (доходу) до 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8847 (вісім тисяч вісімсот сорок сім ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено

04 лютого 2020 року.

СуддяЛ. А. Грипіч