Номер провадження: 22-ц/813/3868/20
Номер справи місцевого суду: 501/2521/18
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року, представник ОСОБА_2 адвокат Згода Олексій Олександрович звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом, який вподальшому уточнив (а.с.114, том 1), до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява мотивована тим, що з січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_6 . ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство та жили як одна сім`я. За час спільного проживання дітей не мали. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, після смерті якої відкрилася спадщина. У зв`язку з тим, що для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , йому необхідно встановити факт їх спільного проживання, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено та встановлено факт проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у період з січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше ніж 5 років.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та апелянт ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 04.02.2020 року на 14-00 г. не з`явилися, повідомлялися, про причини не явки не повідомили.

Позивач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим 20.09.2019 року в особі своїх представників - адвокатів Згоди О.О. та Косова О.В. про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання призначене на 04.02.2020 року на 14-00 г. не з`явився. Від адвоката Косова О.В. 04.02.2020 року через електронну пошту на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на зайнятість у кримінальній справі в Приморському районному суді м. Одеси.

Судова колегія звертає увагу на таке.

Згідно з договором № 79/18 про надання правничої допомоги укладеного 15.02.2018 року між адвокатським об`єднанням «Магістр» в особі його голови Згоди О.О. та ОСОБА_2 . адвокатське об`єднання усіма законними методами і способами надає клієнту правничу допомогу у всіх справах, які можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, в тому числі представленням клієнта в судах всіх інстанцій, у тому числі в місцевих, апеляційних та касаційних судах (т.1 а. с. 7-9).

В розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське об`єднання будучи однією з форм здійснення адвокатами адвокатської діяльності, є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

З сайтів відкритого доступу вбачається, що адвокатське об`єднання «Магістр» здійснює діяльність в складі адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Надаючи клопотання про відкладення розгляду справи адвокат Косов О.В. повідомив про свою зайнятість у кримінальній справі № 522/7849/18 в Приморському районному суді м. Одеси в якості захисника одного з 6 обвинувачених, адвокат Косов О.В. не надав до заяви документів, які підтверджують представництво ним інтересів одного з обвинувачених у кримінальній справі.

Крім того, у заяві не наведено про причини неможливості здійснення представництва інтересів ОСОБА_2 в Одеському апеляційному суді 04.02.2020 року о 14-00 г. іншими адвокатами адвокатського об`єднання «Магістр» Згодою О.В., ОСОБА_10 .І. в межах договору № 79/18 про надання правничої допомоги від 15.02.2018 року між АО «Магістр» та ОСОБА_2 .

Як вбачається справа перебуває на розгляду в судах з вересня 2018 року, а в апеляційному суді з вересня 2019 року. Судову повістку з повідомленням про судове засідання на 04.02.2020 року на 14-00 г. адвокатами адвокатського об`єднання «Магістр» Згодою О.В., Косовим О.В. отримано 20.09.2019 року, тобто за 4,5 місяця до призначеного судового засідання.

При таких обставинах у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката Косова О.В. про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно з ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Даним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов, встановлюючи факт спільного проживання однією сім`єю, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за період з січня 2009 по 11.06.2014 року, районний суд виходив з його доведеності та обґрунтованості та відсутності доказів, які б спростовували такий факт.

З матеріалів справи вбачається, що:

- ОСОБА_2 має з 23.04.2003 року зареєстроване місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.08.2002 року (т. 1 а. с. 11 зворот, 17);

- згідно з довідкою дільниці № 5 КП «ЖКС «Фонтанський» від 06.07.2017 року ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 17.09.2013 року до 11.06.2014 року (т.1 а. с. 43);

-11.06.2014, ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.06.2014 Відділом ДРАЦС у місті Одесі РС Одеського МУЮ (т.1 а. с. 42);

-після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 05.08.2014 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої Одеської державної нотаріальної контори в якості спадкоємця 4-ої черги за законом. 22.05.2017, ОСОБА_2 отримав роз`яснення про те, що для захисту своїх прав та визначення прав на спадщину необхідне рішення суду про визначення права на спадкування за законом;

-крім того відповідно до матеріалів зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 вбачається, що до нотаріальної контори за спадщиною після смерті ОСОБА_5 також звернулися ОСОБА_3 , який зазначив, що померла була його тіткою (т.1 а. с. 79, 80) та ОСОБА_4 , яка зазначила, що вона є двоюрідною сестрою померлої (т.1 а. с. 37, 38), яких позивачем залучено до участі у справі в якості співвідповідачів, а також ОСОБА_11 , яка зазначила, що є дочкою померлої ОСОБА_5 , надавши копію свідоцтва про народження, копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з яким покупцем квартири виступала ОСОБА_5 , а також довідку про зареєстроване місце проживання ОСОБА_11 у квартирі АДРЕСА_3 з 23.12.2013 року (т.1 а. с. 39,41,44, 56-57, 64-69);

-згідно з свідоцтвом про право на спадщину, яке видано державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори від 02.08.2017 року спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 . квартири АДРЕСА_4 є її дочка ОСОБА_11 (т.1 а. с. 70);

-відповідно до заяви адвоката АО «Магістр» Згоди О.О. адресованої Малиновському ВП ГУНП в Одеській області від 28.02.2018 року вбачається, що СВ Малиновського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 000699 внесене 26.02.2018 року до ЄРДР за ч.І ст. 358 КК України за фактом підробки паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_11 та отримання на ім`я ОСОБА_11 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , в якості спадкоємиці 1-ї черги, як дочкою померлої, хоча в дійсності, як стверджує заявник, у спадкодавця ОСОБА_5 дочки взагалі не було. Також у заяві йдеться про подальше відчуження спадкового майна (спірної квартири) шляхом укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_12 (т.1 а. с. 22-23);

-відповідно до заяви до суду відповідача ОСОБА_4 вбачається, що остання визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та просить розглядати справу за її відсутністю (т.1 а. с. 107);

- відповідно до заяви до суду відповідача ОСОБА_3 вбачається, що останній визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та просить розглядати справу за його відсутністю (т.1 а. с. 112).

З матеріалів справи також вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з травня 2018 року знаходилася справа про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_2 , де заінтересованими особами були залучені ОСОБА_11 та ОСОБА_1 . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2018 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - залишено без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право. При цьому районний суду мотивував свою ухвалу тим, що до суду надійшла заява теперішнього власника квартири ОСОБА_1 в якій той заявив, що не визнає заяву ОСОБА_2 про встановлення факту і вказує на наявність спору щодо квартири, яка перебуває у нього у власності і на яку претендує ОСОБА_2 намагаючись встановити факт спільного проживання з колишнім власником цієї квартири, яка померла і заявити на квартиру право, як спадкоємець четвертої черги (т.1 а. с.161-163).

Крім того, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_2 (представник адвокат Згода О.О.) до ОСОБА_1 та ОСОБА_12 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі- продажу, визнання права власності на нерухоме майно, предметом якої є спірна квартира, яка належала до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 Дана позовна заява подана до суду 01.03.2019 року (т. 1 а. с. 153-160).

Відповідно до абз.2 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «про судове рішення у цивільній справі» № 14 оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Зазначених вимог суд першої інстанції не дотримався і вважав заявлені позивачем вимоги про встановлення факту до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтованими.

При цьому суд не надав оцінку чи дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є належними відповідачами, як особи, які дійсно претендують на спадщину після смерті ОСОБА_5 і які дії ними вжиті крім самого факту подання заяви про прийняття спадщини (чи подані документи, про які зазначено у листі до кожного з них від нотаріуса щодо підтвердження родинного зв`язку, якщо не подані то чому, чи зверталися ці особи до суду за встановленням відповідного факту або про визнання права власності на спадкове майно у разі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно тощо). Також суд не надав оцінки факту визнання вказаними особами вимог позивача на предмет того чи існував взагалі спір.

Крім того, суд не перевірив наявність інших осіб, права яких можуть зачіпатися рішенням про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, не вирішив питання про їх залучення у справу, не встановив належність спадкового майна, на яке претендує ОСОБА_2 , у зв`язку з чим намагається встановити факт спільного проживання з померлим спадкодавцем.

Між тим, як вбачається з оглянутих матеріалів справи між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно існує спір щодо спадкового майна і незалучення ОСОБА_1 , право власності якого на час ухвалення судом оскаржуваного рішення у встановленому порядку не є спростованим, суд першої інстанції, ухваливши оскаржуване рішення без залучення до участі у справу ОСОБА_1 , як діючого власника квартири, на яку претендує заявник, у зв`язку з чим і намагається встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , таким чином фактично вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати на стадії апеляційного перегляду справи процесуальні питання пов`язані з залученням до участі у справу осіб, які не були залучені до участі у справі судом першої інстанції.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача і не залучення судом першої інстанції до участі у справі належного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про задоволення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заявленого позову з підстав викладених у цій постанові.

Скасування судового рішення та відмова апеляційним судом у вимогах з процесуальних підстав, пов`язаних з незалученням до участі у справі особи, в якості відповідача у справі, не перешкоджає зверненню до суду з такими ж самими вимогами до належної особи, яка не була залучена до участі у справі при її попередньому судовому розгляді.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог, з позивача ОСОБА_2 на користь апелянта ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1153 грн. грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2018 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 153 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: «12.02.2020 року».

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова