Провадження № 2-зз/760/4/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року, у вигляді накладення арешту на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 32,4 кв.м., жилою площею 20,2 кв.м.

Посилаються на те, що 26 червня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва виніс рішення в цивільній справі за їх позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності.

Ухвалою суду від 29 грудня 2016 року з метою забезпечення позову був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка була предметом спору.

Виходячи з того, що необхідність в забезпеченні позову відпала, просять задовольнити заяву.

Заявники в судовому засіданні заяву підтримали.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд до відома не поставили.

Про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи дані обставини, належне повідомлення сторін у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи в їх відсутності.

Заслухавши заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року були вжиті заходи забезпечення позову в справі у вигляді накладення арешту на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 32,4 кв.м., жилою площею 20,2 кв.м.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності задоволено.

Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 липня 2015 року, видане 9-ю Київською державною нотаріальною конторою Березовчук Л.В.

Визнано недійсним Договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 31 березня 2016 року.

Визнано за заявниками право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом за кожним.

При ухваленні рішення питання про скасування заходів забезпечення позову не вирішувалося.

Постановою Апеляційного суду м. Києва рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року та додаткове рішення від 04 липня 2017 року скасовані, постановлено нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , видане 24 липня 2015 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою.

Визнано за заявниками в порядку спадкування за законом право власності а 1/5 частину квартири АДРЕСА_2 за кожним.

Визнано недійсним в частині 4/5 договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 31 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В., реєстровий номер 220.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду, відповідно до ст. 417 ЦПК України, набрала законної сили.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене вище, передбачені законом порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, а також ту обставину, що на даний час рішення суду набрало законної сили, підстави для збереження заходів забезпечення позову відсутні.

Враховуючи викладене вище, заява про їх скасування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 155, 158, 259, 417 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. А. Шереметьєва