Справа № 754/9410/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Бойко Т.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Мордалевича І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії.

21.08.2020 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову по даній справі. Заява мотивована тим, що предметом позову є зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме призначити позивача на посаду директора школи та укласти з ним строковий трудовий договір. 18.08.2020 року Департаментом видано наказ № 134 «Про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів дошкільної та загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва», відповідно до якого оголошено проведення повторного конкурсу на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднути або зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог, оскільки до завершення розгляду справи на посаду директора школи може бути призначено іншу особу, з якою буде укладено контракт, що у свою чергу зробить неможливим призначення на посаду директора позивача.

На підставі викладеного позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Департаменту призначати, організовувати проведення та проводити конкурс на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва до набрання рішенням у справі законної сили.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав подану заяву, а також подав уточнену заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов у даній справі шляхом заборони Департаменту призначати, організовувати проведення та проводити конкурс на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва до набрання рішенням у справі законної сили, а також шляхом заборони відповідачу до набрання законної сили рішенням у цій справі призначати на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва будь-яку іншу особу, крім позивача.

Позивач у підготовчому засіданні підтримав заяву про забезпечення позову, просив її задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зважаючи на її безпідставність та необґрунтованість.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як встановлено при розгляді заяви, предметом позову є зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме призначити позивача на посаду директора школи та укласти з ним строковий трудовий договір.

18.08.2020 року Департаментом видано наказ № 134 «Про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів дошкільної та загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва», відповідно до якого оголошено проведення повторного конкурсу на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднути або зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог, оскільки до завершення розгляду справи на посаду директора школи може бути призначено іншу особу, з якою буде укладено контракт, що у свою чергу зробить неможливим призначення на посаду директора позивача.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що наведені позивачем доводи щодо необхідності вжиття відповідних заходів не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності; у разі вжиття таких заходів не буде забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; не наведено достатніх підстав вважати, що такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; не надано доказів на підтвердження імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Але слід зазначити, що такі заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 .

Суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26 серпня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська