Справа №167/1580/19
Провадження №2/167/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області у складі: головуючого - судді Сіліча І.І.

при секретарі - Ісакової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.09.2012 року з ОСОБА_2 на її користь присуджено сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Зазначає, що стягуваний розмір аліментів не відповідає потребам їх малолітньої дитини і є недостатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Позивач працює в КП «Луцька міська клінічна лікарня» на посаді прибиральника службових приміщень, її заробітна плата становить 4000 грн. та не взмозі самостійно забезпечити потреби дитини. Враховуючи викладене, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

05.12.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає. Зазначає, що в нього на утриманні є ще одна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачем не надано належних і беззаперечних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, які можуть слугувати обставиною для збільшення розміру аліментів, просить в задоволенні позову відмовити.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2010 року, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.09.2012 року (а.с.4).

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 (а.с.5).

Малолітній син зареєстрований та проживає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.09.2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.4).

Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 08.06.2017 року після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 позивач відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.21).

З довідки про доходи від 06.12.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в КП «Луцька міська клінічна лікарня» та займає посаду прибиральниця службових приміщень, загальна сума доходу за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року становить 27 933,80 грн. (а.с.24).

Також судом встановлено, що в позивачки на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей - син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22-23).

За змістом ст.180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на утриманні має малолітнього сина Давіда, ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір його заробітної плати невідомий.

Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітньої дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Крім того, згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі ст. ст. 180-182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 77-81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.09.2012 року у справі №0314/1302/2012 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складене 11.02.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч