Справа № 216/4979/19
Провадження № 2/216/1392/20
20 серпня 2020 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,
за участю: секретаря судового засідання Марущак І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 грудня 1983 року Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, про що було зроблено актовий запис за №18. Після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2020 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, з тих підстав, що судом першої інстанції не вирішено питання про судові витрати, а також не розглянуто вимогу позивача щодо повернення відповідачу дошлюбного прізвища.

Відповідно до положень частини 4 статті 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом задоволено позовні вимоги позивача, але не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі.

Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

З наведеної норми процесуального закону вбачається, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на такого учасника справи покладається обов`язок компенсувати судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору лише у розмірі 50 відсотків, адже інші 50 відсотків компенсуються позивачеві за рахунок державного бюджету.

Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп, а також повернути позивачу 50 відсотків, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп, сплаченого судового збору з державного бюджету.

Щодо вимоги позивача про повернення відповідачу її дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 », суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Зі свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_2 при укладанні шлюбу з ОСОБА_1 набула прізвище чоловіка « ОСОБА_2 ».

Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу , зокрема: особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Із заяви про визнання позову (а.с. 40) вбачається, що відповідач не заявила про своє бажання змінити прізвище з « ОСОБА_2 » на дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». Жодних заяв, клопотань про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про зміну прізвища чи апеляційної скарги на рішення суду від неї не надходило.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що правом зміни прізвища при розірванні шлюбу наділений той з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимоги позивача про повернення відповідачу її дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 », а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 113 СК України, ст.ст. 294, 295 ЦК України, ст.ст. 141, 142, 247, 264, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп, згідно з квитанцією №33597 від 13.08.2019.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про повернення відповідачу її дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 » - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов