Провадження №6/760/572/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

за участю державного виконавця Штойки Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова В.І. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт: НОМЕР_2 , ОСОБА_1) у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

В обґрунтування подання, заявник зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2025 від 16.08.2019 року виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу М. В. Голяченко про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 невиплачених в строк на підставі Договору позики грошових коштів в сумі 2382012,29 грн., що було еквівалентом 85000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 15 січня 2019 року (1 долар США = 28,023674 грн.), а також: інфляційних витрат від простроченої суми позики в сумі 47737,40 грн; 10% річних за 213 днів від простроченої суми (за період з 16 січня 2019 по 16 серпня 2019) в сумі 139005,10 грн., а всього стягнуто суму в розмірі 2568754,79 грн.

Державним виконавцем 21.08.2019 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59872558.

Виконавче провадження перебуває у Відділі тривалий час, державним виконавцем здійснюються дії направленні на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, однак він на даний час залишається невиконаним, що є порушенням прав стягувача.

З моменту відкриття виконавчого провадження рішення боржником не виконано. Протягом року з дати відкриття виконавчого провадження боржник частково сплатив 16677,52 грн.

Не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх заходів, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обов`язки та про наявність виконавчого провадження, останнім не вчинено дій, спрямованих на повне виконання рішення, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Оскільки боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, заявник просив подання задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання не викликались.

Державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойка Л.Р. в судовому засіданні подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, вислухавши думку державного виконавця, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2025 від 16.08.2019 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу М. В. Голяченко про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 невиплачених в строк на підставі Договору позики грошових коштів в сумі 2382012,29 грн., що було еквівалентом 85000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 15 січня 2019 року (1 долар США = 28,023674 грн.), а також: інфляційних витрат від простроченої суми позики в сумі 47737,40 грн; 10% річних за 213 днів від простроченої суми (за період з 16 січня 2019 по 16 серпня 2019) в сумі 139005,10 грн., а всього стягнуто суму в розмірі 2568754,79 грн.

Державним виконавцем 21.08.2019 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59872558.

Відповідно до статті 47 цього Закону, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Божником в строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

В ході проведених виконавчих дій на все майно боржника накладено арешт.

Відповідно до п. 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження рішення боржником не виконано. Протягом року з дати відкриття виконавчого провадження боржник частково сплатив 16677,52 грн.

Не дивлячись на те що державним виконавцем вжито всіх заходів, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом та незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обов`язки та про наявність виконавчого провадження, останнім не вчинено дій, спрямованих на повне виконання виконавчого напису.

Отже, судом достовірно встановлений факт того, що боржник знає про відкрите виконавче провадження, оскільки ним здійснено часткову оплату боргу.

Вказане підтверджується копією матеріалів ВП №59872558.

Згідно правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Боржником борг не сплачений у тому числі шляхом перерахування суми боргу безпосередньо на рахунки стягувача або на рахунок управління державної виконавчої служби, а отже боржник має невиконані зобов`язання на території України, та ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, до відділу державної виконавчої служби не з`являвся, будь-яких заяв, клопотань чи інших документів від нього не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Положення ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, або він ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно частини 1 розділу 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

Отже, із наведеного слідує, що наявність у боржника невиконаних зобов`язань, покладеного на нього є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та відповідно до п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у взаємозв`язку із нормами ст. 124 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернутись до суду із поданням щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон у наступних випадках:

якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»);

якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. - до виконання зобов`язань (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»).

На підставі наведеного суд вважає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим написом нотаріуса так як з моменту відкриття виконавчого провадження не запропонував будь-яких способів погашення заборгованості.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином, невжиття заходів пов`язаних з обмеженням у праві виїзду боржника за межі України призводить до неможливості майнового стягнення з боржника за рішенням суду, що завдає збитків стягувачу, адже сума яка підлягає стягненню є значною.

Відповідно до роз`яснення, що містяться в листі Верховного суду України про узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірний відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах: своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного рішення суду та задля відновлення прав стягувача, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення суду і державний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу державного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п. 4 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтями 11 Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», розділом 4 Наказу Держкомкордону України № 365 від 10 липня 2000 року «Про затвердження інструкції про порядок тимчасового затримання або вилучення паспортних документів посадовими особами Прикордонних військ України», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт: НОМЕР_2 , ОСОБА_1) у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом № 2025 від 16.08.2019 року виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу М. В. Голяченко про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 невиплачених в строк на підставі Договору позики грошових коштів в сумі 2382012,29 грн., що було еквівалентом 85000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 15 січня 2019 року (1 долар США = 28,023674 грн.), а також: інфляційних витрат від простроченої суми позики в сумі 47737,40 грн; 10% річних за 213 днів від простроченої суми (за період з 16 січня 2019 по 16 серпня 2019) в сумі 139005,10 грн., а всього стягнуто суму в розмірі 2568754,79 грн.

Копію ухвали для виконання направити до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя