Справа № 522/8688/20
Провадження № 2-з/522/465/20
УХВАЛА

20 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача ТОВ «НІЦ «Інфомир» адвоката Форманюк О.М. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-Інженерний Центр «Інфомир» звернулось до суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування дій державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни № 42352976 від 02.08.2018 року про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення загальною площею 213,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Буковським Вячеславом, податковий номер НОМЕР_1 ; зобов`язати державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христину Богданівну поновити запис про право власності на вказане нежитлове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Інженерний Центр «Інфомир», код ЄДРПОУ - 42107749.

Позивачем разом із позовною заявою, було пред`явлено заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд до ухвалення рішення по праві та набрання ним законної сили забезпечити позов наступним шляхом: заборонити ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження нежилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, проникати входити до вказаного нежитлового приміщення, укладати договори щодо оренди нежилого приміщення, щодо надання/припинення комунальних послух та інших дій до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладеного функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нежилим напівпідвальним приміщенням, загальною площею 213,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державному підприємству «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код: 39958500 або будь-якому його регіональному відділенню, проводити електронні торги щодо напівпідвального приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 213,19 кв. м., номер лоту 398699. Дата проведення аукціону 20 січня 2020 року, стартова ціна 1867744.00 гривень. В рамках виконавчого провадження № 60349550, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. на підставі виконавчого листа № 522/17317/18.

Ухвалою від 02 червня 2020 року позов залишений без руху, оскільки позивачем не сплачений судовий збір в повному розмірі, який встановлений законодавством. 05 червня 2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, а також сплачений судовий збір за другу позовну вимогу.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Також, 09 червня 2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Інженерний Центр «Інфомир» про забезпечення позову з мотивів того, що заявником, не вказано на реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Крім того, заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2ст.149 ЦПК України.

17 серпня 2020 року до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому він просить до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили:

Заборонити ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження нежилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, проникати та входити до вказаного нежилого приміщення, укладати договори щодо оренди нежилого приміщення, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нежилим напівпідвальним приміщенням, загальною площею 213,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зупинити вчинення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію майна напівпідвального нежитлового приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 213,9 кв. м, за виконавчим провадженням № 60349550, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. на підставі виконавчого листа № 522/17317/18.

Мотивує вимоги тим, що предметом спору по даній справі є визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на напівпідвальне нежитлове приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 213,9 кв. м. у зв`язку із порушенням відповідачами порядку проведення державної реєстрації речових права на нерухоме майно, оскільки фактично, на теперішній час, позивач втратив право власності на належне йому нерухоме майно та звернулось за судовим захистом права власності. На даний час ОСОБА_4 жодним чином не обмежений у здійсненні права власності на спірне напівпідвальне приміщення та може вільно володіти, користуватися і розпоряджатися цим нежитловим приміщенням, в тому числі відчужувати, передавати і іпотеку, здійснити відчуження у формі дарування, продажу тощо, внаслідок чого право власності може вже бути зареєстровано за іншою особою, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що обумовлює необхідність застосування заходів забезпечення позову. Також позивачу стало відомо, що напівпідвальне приміщення у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_1 передано на торги в межах виконавчого провадження № 60349550 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 . Тобто, майно яке у разі вирішення спору на користь позивача повинно бути зареєстровано за позивачем може вибути з володіння відповідача, а у разі задоволення позовних вимог по даній справі виконання рішення суду буде неможливе. Також представник позивача посилається на реалізацію приватним виконавцем майна, що належало відповідачу, незважаючи на те, що останнє було арештованим. Заявник вважає, що застосовувати зустрічне забезпечення не має потреби, через те, що відповідач жодним чином не зазнає збитків у разі заборони відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій щодо майна, що належить ОСОБА_1 .

Крім того, позивач додатково обґрунтував необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що спірне майно, яке передано на торги в межах виконавчого провадження № 60349550 оцінено 16.12.2019 року Інвестиційно-консталтинговим бюро «Тріада» в 1 867 744 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот сорок чотири грн.), тоді як, дійсна вартість спірного нежитлового приміщення загальною площею 213,9 кв. м. по АДРЕСА_1 згідно звіту ТОВ «УкрПрофі» від 21.02.2020 року складає 2 728 500,00 грн. (два мільйона сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи та додані документи, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із наданих суду матеріалів справи, предметом спору по даній справі є напівпідвальне нежитлове приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 213,9 кв. м., право власності на яке підлягає з`ясуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він спів розмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

п. 4 вказаної постанови передбачає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Клопотання представника позивача в частині заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження нежилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, проникати та входити до вказаного нежилого приміщення, укладати договори щодо оренди нежилого приміщення, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили не підлягає задоволенню з огляду на те, що вжиття таких заходів забезпечення позову порушує речове право володіння особи спірним майном. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Вимога представника позивача щодо заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нежилим напівпідвальним приміщенням, загальною площею 213,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню, оскільки заявником, вказано на реальну небезпеку, яка виражена у намірі реалізувати нерухоме майно з торгів по заниженій ціні.

Суд приходить до висновку, що відчуження нежилого приміщення, власником якого на даний час є ОСОБА_1 може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Оскільки представником позивача надані у справу докази того, що спірне майно, яке передано на торги в межах виконавчого провадження № 60349550 оцінено 16.12.2019 року Інвестиційно-консталтинговим бюро «Тріада» в 1 867 744 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот сорок чотири грн.), тоді як, вартість спірного нежитлового приміщення загальною площею 213,9 кв. м. по АДРЕСА_1 згідно звіту ТОВ «УкрПрофі» від 21.02.2020 року складає 2 728 500,00 грн. (два мільйона сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот грн.), суд приходить до висновку, що заява для забезпечення позову достатньо обґрунтована в цій часині і підтверджена доказами та наявними фактичними обставинами, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову щодо зупинення вчинення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію майна напівпідвального нежитлового приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 213,9 кв. м, за виконавчим провадженням № 60349550, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. на підставі виконавчого листа № 522/17317/18.

Нерухоме майно виставлене на продаж та планується відчужуватися на користь третіх осіб, що підтверджується наявними в мережі Інтернет оголошеннями на сайтах продажу нерухомого майна, відповідна інформація, а саме: оголошення про продаж об`єкта спірного майна, про скасування державної реєстрації права власності з якого заявлено позов, розміщені в мережі Інтернет, можуть бути підставою для обґрунтованого припущення щодо можливості продажу чи відчуження цього майна будь-яким іншим способом.

Підготовчі дії щодо реалізація майна хоч і не самим відповідачем, а приватним виконавцем свідчать на потенційну неможливість виконати майбутнє судове рішення, у разі задоволення позову. Надані представником позивача відомості стосовно ринкової вартості вказаного приміщення є достатніми доказами для зупинення вчинення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію спірного майна.

Тому, беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, наявність фактичних доказів щодо наміру реалізувати спірне майно, які суд вважає допустимими та достовірними в розумінні ст. ст. 78-79 ЦПК України, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги представника позивача щодо забезпечення позову в обраний спосіб, оскільки із матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії та зупинення вчинення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію спірного майна передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільними заходами забезпечення позову в рамках даної справи, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдання значної шкоди позивачу. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Випадки обов`язковості застосування зустрічного забезпечення передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

В даному випадку, суд вважає відсутніми підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Інженерний Центр «Інфомир» адвоката Форманюк О.М. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нежилим напівпідвальним приміщенням, загальною площею 213,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зупинити вчинення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію майна напівпідвального нежитлового приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 213,9 кв. м, за виконавчим провадженням № 60349550, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. на підставі виконавчого листа № 522/17317/18.

В інший частині клопотання відмовити.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Л.М. Чернявська