Справа № 211/3200/20
Провадження № 2/211/1642/20
31 серпня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Чернявської І.Ю.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради в особі Відділу реєстрації місця проживання громадян, ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_4 та просять суд усунути їм перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 , в зв`язку з тривалою відсутністю відповідача за місцем реєстрації без поважних причин з жовтня 2017 року - особистих речей відповідача в квартирі не має, за комунальні послуги він не сплачує, що матеріально обтяжує їх, як власників житла.
Ухвалою суду від 15 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року суд постановив здійснювати заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.
В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали з підстав, викладених в заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому частинами 7, 11 статті 128 ЦПК України, відзивуна позов не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 на право власності на житло від 28.02.2003, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2019 року, є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16-17, 19-20 - копії свідоцтв, витягів).
У вказаній квартирі, згідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 06.03.2020, зареєстрований відповідач ОСОБА_4 (а.с. 22 - копія довідки), який, за даними акту про фактичне проживання квартирі, складеного 06 березня 2020 року мешканцями квартир № 3, 5 будинку АДРЕСА_1 та затвердженого майстром дільниці КП «Послуга», не проживає з 2016 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Згідно тексту позову, відповідач є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано, тобто ОСОБА_4 являється колишнім членом сім`ї одного із співвласників житла.
Аналіз положень глави 32 ЦК свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідач вселився у спірну квартиру як член сім`ї одного із співвласників житлового помешкання і набув право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивачі є співвласниками спірної житлової квартири.
Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК.
Аналогічний висновок зроблений Верховним судом у постанові від 16.01.2019 в справі №243/7004/17-ц та постанові від 14 серпня 2019 по справі №702/101/18.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачами вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивачів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,406 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено 31 серпня 2020 року
Суддя Н.Г.Середня