Ухвала

28 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 183/992/18

провадження № 61-12195ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) відмовлено.

14 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (надійшла до суду 17 серпня 2020 року), в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі.

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявник у касаційній скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції від 14 липня 2020 року ним отримано 23 липня 2020 року, на підтвердження чого надав копію першої сторінки оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 14 липня 2020 року з відміткою «АТ КБ «ПриватБанк» 23 липня 2020 року».

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки з наданих заявником доказів неможливо встановити дійсну дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, що унеможливлює вирішити питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Інших доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надав, а безпідставне поновлення процесуального строку на касаційне оскарження є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати суду касаційної інстанції належні та допустимі докази дати отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Оскільки доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надав, з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніакціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 28 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник