ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1867/20 Справа № 212/2935/17 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, яке постановлено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частину квартири.

В подальшому уточнивши позовні вимоги позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 з яким вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 1985 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55,16 кв.м. житловою площею 41,74 кв.м., яка належала їм на праві спільної сумісної власності, згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 лютого 1994 року.

Спадкоємцями першої черги за законом на майно спадкодавця є позивач та відповідач - син померлого ОСОБА_5 ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає. В установлений законодавством строк сторони звернулись до нотаріуса з заявами про отримання спадщини після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину вищевказаної квартири.

Відповідач ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину не отримав.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності, однак, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, закрито.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 фактично відмовився від 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримав від ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/4 квартири у розмірі 18 750 грн., тому позивач просила суд, визнати за нею, ОСОБА_4 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_4 померла.

Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року, провадження по справі зупинено, в зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , до залучення у справі правонаступника чи законного представника.

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року, залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 , 15 березня 2019 року, в порядку правонаступництва звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування зазначила, що згідно заповіту від 01 листопада 2017 року на випадок смерті ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_8 , все своє майно, де б воно не було б та з чого б воно не складалося та взагалі все те, на що вона матиме право на день смерті. Зазначене підтверджується нотаріально посвідченим заповітом. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру №50128991 від 04 грудня 2017 року. Інших спадкоємців за законом немає. Спірна частина спадкового майна складає 1/4частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55.16 кв.м., житловою площею 41,74 кв.м., на яку ОСОБА_8 заявляє права в порядку правонаступництва згідно заповіту. Тому просила суд, визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55,16 кв.м., житловою площею 41,74 кв.м., після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки ОСОБА_2 внаслідок отримання останнім за його згодою компенсації її вартості від ОСОБА_4 , за її життя, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_8 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність достовірних доказів відмови відповідача від права власності на спадщину, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_9 відмовився від позову про визнання за ним права власності на 1/4 частини квартири, що також підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року та письмовою розпискою відповідача про отримання ним грошової компенсації за цю частку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_10 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 18 січня 1985 року (том №1 а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 лютого 1994 року, зареєстрованого в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у книзі за № 59П-314 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та (том № 1 а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , помер (том № 1 а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину від 03 квітня 2015 року, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку вищевказаної квартири видано ОСОБА_4 та свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку вищевказаної квартири ще не видано (том № 1 а.с. 10-11).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування закрито (том № 1 а.с. 13).

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла (ом № 1 а.с. 93).

Згідно заповіту від 01 листопада 2017 року на випадок смерті, ОСОБА_4 , заповідала ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було б та з чого б воно не складалося та взагалі все те, на що вона матиме право на день смерті ( том № 1 а.с. 94).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка належить ОСОБА_2 , оскільки останній, за його згодою, отримав компенсацію вартості частки квартири у розмірі 18 750 грн. від ОСОБА_4 , за її життя.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що встановлено положеннями ст. 1296 ЦК України, оскільки, ОСОБА_2 не заявляв про відмову від спадщини, а навпаки виявив бажання її прийняти, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, а його бездіяльність з приводу виконання обов`язку щодо отримання свідоцтва про право на спадщину не підтверджує його відмову від спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості до спадкодавця, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , є його дружина - позивач по справі ОСОБА_4 та син - відповідач по справі ОСОБА_2 , кожен, на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємці померлого ОСОБА_5 , у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/4 частці кожен, квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому той факт, що 03 квітня 2015 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_4 . Свідоцтво про право власності на частку у спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.10) а інший спадкоємець ОСОБА_2 до теперішнього часу не отримав Свідоцтво про право на спадщину, не тягне за собою припинення його права на частку у спадщині, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_11 , та не надає прав іншому спадкоємцеві позивачеві у справі ОСОБА_8 , яка є правонаступником після померлої ОСОБА_4 право на отримання цієї спадщини замість ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.9 та п. 4.10 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених статтями 1270, 1276 Цивільного кодексу України - не раніше зазначених у цих статтях строків. При цьому, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена, а тому відповідач ОСОБА_2 має право у будь-який час отримати таке Свідоцтво, й неоформлення останнім Свідоцтва у стислі строки жодним чином не надає права іншим спадкоємцям ставити питання про визнання права власності на таке спадкове майно за ними.

Зважаючи на те, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в межах строків, встановлених ст. 1270 ЦК України, та неоформлення відповідачем ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спадкове майно не позбавляє його права на спадщину і не свідчить про відмову від таких прав.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_2 не заявляв про відмову від спадщини, а навпаки прийняв її, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, не отримання ним свідоцтва про право на спадщину не підтверджує його відмову від спадщини, тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55,16 кв.м., житловою площею 41,74 кв.м., після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 .

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач ОСОБА_9 відмовився від позову про визнання за ним права власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року та письмовою розпискою відповідача про отримання ним грошової компенсації за цю частку, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. Уразі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Припинення права власності на майно, право на яке підлягає державній реєстрації, визначається моментом вчинення дій, що свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Натомість, доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку від права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 матеріали справи не місять. Позову з інших підстав позивачем не заявлено.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: