Провадження № 2/185/1360/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 413.

Позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з 2015 року, спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Дітей від шлюбу немає, однак відповідач не бажає подавати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що сімейне життя не склалося, оскільки дружина погано ставиться до нього. Збереження шлюбу не відповідає його інтересам, тому він наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що згодна на розірвання шлюбу, протягом строку для примирення вона намагалася зберегти сім`ю, однак все було марно, останні два місяці вона проживає окремо від позивача на орендований квартирі. До цього вони з позивачем проживали разом і вели спільне господарство, твердження позивача про те, що з 2015 року вони не підтримували шлюбних стосунків, не відповідає дійсності.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 413 зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не змінювали свої прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

Дітей від шлюбу сторони не мають.

У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить інтересам сторін.

Судом двічі надавався сторонам строк для примирення, за час перебування справи у провадженні суду сімейні відносини між ними не відновилися.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп (а.с.1).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні просив не покладати судовий збір на відповідача, пояснив, що згоден взяти на себе ці витрати.

Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 08 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно актового запису № 413.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишити без змін.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя У.М. Болдирєва