Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/654/20

12 серпня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді: - Грещука Р.П.,

секретаря: - Нагорняк Г.М.,

за участю представника позивача, адвоката - Гуменюка Б.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В., приватний нотаріус Баршацький І.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1397 від 21.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на суму 43388,10 грн. з урахуванням: - простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 42988,10 грн.; - плати за вчинення виконавчого напису у розмірі - 400 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Б.С. позов підтримав повністю з підстав наведених в позовній заяві, який просить задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Баршацький І.В. в судове засідання не прибув, однак від нього поступило клопотання, в якому просить розгляд даної справи проводити в його відсутності.

Тому зі згоди представника позивача, адвоката Гуменюка Б.С. суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що 26.06.2008 року між позивачем та ПАТ «Банк «Форум» був укладений кредитний договір №187/08/14-15-Anewv, згідно якого позивачу було відкрито кредитну лінію на суму кредиту в сумі 24 083 доларів США, строком до 25.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 13 відсотків річних ( а.с.9-10).

З`ясовано також, що в кредитному договорі від 26.06.2008 р. №187/08/14-15-Anewv була передбачена можливість для кредитора звернутись до суду із позовною заявою про дострокове стягнення боргу за кредитним договором, чим банк і скористався. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2015 року частково задоволено позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з позивача по справі - ОСОБА_1 , (ідн. НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору №187/08/14-15-Anewv від 26.06.2008 року 3204.10 доларів США (що по курсу НБУ становить 67702 грн. 63 коп.), а також 3433 грн. 69 коп. штрафних санкцій, а всього - 71146,13 грн. ( а.с.13-14).

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2016 року відстрочено виконання рішення Надвірнянського суду Івано-Франківської області від 01.12.2015 року по справі №348/1222/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором до 15 червня 2016 року ( а.с.15-16).

Крім того,ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2017 року відстрочено виконання рішення Надвірнянського суду Івано-Франківської області від 01.12.2015 року по справі №348/1222/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором до 14.02.2018 року ( а.с.17-18).

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 повністю виконано рішення Надвірнянського районного суду від 01.12.2015 року та сплачено 71 146 грн. 13 коп. заборгованості по кредитному договору №187/08/14-15-Anewv, що підтверджується копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: №19866901 від 15.12.2016 р. на суму 10 000 грн., №20134400 від 26.12.2016 р. на суму 5 000 грн., №ПН50567 від 28.12.2017 р. на суму 5 000 грн., №102096 від 31.01.2018 р. на суму 5 000 грн., №116 від 28.04.2017 р. на суму 5 000 грн., від 30.06.2017 р. на суму 8 000 грн., від 31.07.2017 р. на суму 6 000 грн., №41 від 23.11.2017 р. на суму 5 000 грн., №29 від 06.02.2017 р. на суму 5 000 грн., №ПН2821К від 28.02.2017р. на суму 3 000 грн., №96 від 29.08.2017 р. на суму 6 000 грн., №107 від 04.10.2017р. на суму 5 000 грн., №28 від 30.10.2017 р. на суму 5 000 грн. Всього на суму 73 000 грн. Тобто, станом на 01.02.2018 року борг погашений повністю. ( а.с. 20-26).

Згідно постанови заступника начальника Надвірнянського районного відділу ДВС від 23.06.2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу як виконаний за заявою стягувача від 14.03.2018 року ( а.с.28).

З`ясовано також, що відповідачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 04.12.2019 року направлено позивачу ОСОБА_1 повідомлення, яким проінформовано останнього про те, що відповідач набув статусу нового кредитора і у нього станом на 04.12.2019 року є заборгованість в сумі 42988, 10 грн. ( а.с.29).

Позивачем ОСОБА_1 16.12.2019 року на адресу відповідача направлено заперечення щодо нарахованої заборгованості по вищезазначеному кредитному договору ( а.с.31-33).

21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №1397 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суми боргу за кредитним договором №187/08/14-15-Anewv від 09.07.2007 року 42 998,10 грн. Дана сума є простроченим боргом за сумою кредиту ( а.с.13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. від 24.03.2020 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 1397 від 21.01.2020 року ( а.с.38-40).

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 2.3 гл. 16 Порядку визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 липня 2017р. у справі №6-887цс17, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як випливає із дослідженого в судовому засіданні виконавчого напису даний виконавчий напис вчинений за кредитним договором №187/08-14-15-Anewv від 09.07.2007 року. Однак, як ствердив в судовому засіданні представник позивача, останній договір №187/08-14-15-Anewv від 09.07.2007 року із банком не укладав та жодних коштів за таким договором не отримував. ОСОБА_1 укладав договір №187/08-14-15-Anewv від 26.06.2008 року. Тобто нотаріусом вчинено виконавчий напис за неіснуючим кредитним договором.

Окрім того, 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Як випливає із виконавчого напису від 21.01.2020 р. №1397 він вчинений на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Якраз цей пункт 2 був внесений в Перелік згідно з постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Оскільки рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14 станом на 21.01.2020 року набрало законної сили то п. 2 Переліку визнаний недійним в судовому порядку та не підлягає до застосування.

Частина 1. Ст. 370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Також нотаріусом не враховано, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Так як ПАТ «Банк «Форум» 27.05.2015 року подав позов про дострокове стягнення боргу за кредитним договором то з цього часу договірні правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та Банком припинилися натомість розпочалися правовідносини, що регулюються законом. Тобто трьохрічний строк для звернення до нотаріуса закінчився 27.05.2018 року. Однак, нотаріус вчинив виконавчий напис 21.01.2020 року, тобто майже через п`ять років з моменту пред`явлення вимоги, тобто з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Більше того нотаріус вчинив виконавчий напис за неіснуючим договором.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 р., оскільки, вчинений поза межами трьохрічного строку, не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, виконавчий напис вчинений за неіснуючим кредитним договором, який позивач ОСОБА_1 не підписував та кошти за яким він не отримував, а тому не підлягає виконанню.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, як свідчать обставини справи, оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача квитанцій, витрати на правничу допомогу склали 3000 грн.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. згідно квитанцій та 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, керуючисьст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1397 від 21.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на суму 43388,10 грн. з урахуванням: - простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 42 988,10 грн.,- плата за вчинення виконавчого напису в розмірі - 400 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору та 3 000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу, а всього 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 20.08.2020 року.