Єдиний унікальний номер 2-4012/07
Номер провадження 22-ц/804/2917/20
Головуючий в 1 інстанції Помогайбо В.О.
Доповідач: Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 серпня 2020 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Мальцевої Є.Є., розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, виконавчого комітету Маріупольської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» про визнання права власності на нерухоме майно, зведене самовільно,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, виконавчого комітету Маріупольської міської ради, ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» про визнання права власності на нерухоме майно, зведене самовільно - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» 19 серпня 2020 року подало апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду зазначаючи, що товариство не було обізнано про розгляд позовної заяви ОСОБА_1 та фактично не приймало участі при розгляді справи, а тільки зараз з матеріалів кримінальної справи їм стало відомо про існування оскаржуваного рішення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції директор ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» надавав суду клопотання про розгляд справи за вказаним позовом без особистої участі представника товариства, також матеріали справи містяться письмові пояснення директора товариства щодо визнання позовних вимог по справі (а.с. 37, 38).

Тобто, за відсутності доказів на підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів, можна дійти висновку, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач був обізнаний про розгляд даної справи, та навіть надавав пояснення щодо визнання позовних вимог.

Також, слід зауважити, що зазначаючи про час, коли товариство дізналося про існування оскаржуваного рішення, скаржником не зазначено дату ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на яке вони посилаються, в свою чергу матеріали справи містять звернення прокуратури Донецької області до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області № 17/2-458-17 від 04 липня 2017 року, з якого вбачається, що прокуратурою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 28 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Зокрема, в зверненні зазначено, що досудове розслідування проводиться у тому числі за фактом дій службових осіб ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», та що встановлено наявність судових рішень що приймалися у справах, зокрема № 2-4012/07, якими вирішувалися питання щодо нерухомого майна (а.с. 48).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, саме звернення особи до суду із апеляційної скаргою не спричиняє безумовне відкриття апеляційного провадження у справі та початок стадії апеляційного провадження. Адже суд апеляційної інстанції, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

З урахуванням викладеного, зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними та скаржнику пропонується вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме зазначення інших підстав для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2007 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги - протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вище вимог у зазначений строк, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Донецького

апеляційного суду Є.Є. Мальцева