Дата документу 26.08.2020
Справа № 501/2654/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тюмін Ю.О.

Учасники справи:

Стягувач ОСОБА_1 .

Старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко Ольга Олександрівна.

Суть питання, що вирішується ухвалою

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. від 30.06.2020р. про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №49571310;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. від 30.06.2020р. про повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженню №49571531.

Стислий виклад позиції заявника та заперечень державного виконавця.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2015 р. було постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики у розмірі 418768,40 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 37457,0 грн. та суми судового збору у розмірі 4035,80 грн.

09.12.2015р. старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шульгіною Л.А. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду за №49571310 та №49571531.

30.06.2020 р. старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. прийняла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанову мотивувала тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», рухомого та нерухомого майна, грошових коштів і цінностей належних боржнику та на які може бути звернено стягнення для погашення заборгованості не виявлено.

Однак зазначена державним виконавцем інформація в оскаржуваних постанова не відповідає дійсності, оскільки у постанові про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06.06.2016р.у виконавчому провадженні №49571310 міститься інформація, що боржник працює у ТОВ «Ворлд Оушен Скай».

Окрім того, державний виконавець Паршенко О.О. 03.04.2020р. отримала відповідь від Державної фіскальної служби України про отримання ОСОБА_2 заробітної плати у ПП «Маркет-Велью».

Таким чином, старший державний виконавець Паршенко О.О. прийняла оскаржувані постанови з порушення ЗУ «Про виконавче провадження».

Старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. надала відзив на скаргу (а.с.51-55) в якій вказала, що скарга є безпідставною з тих підстав, що нею був перевірений майновий стан боржника ОСОБА_2 , та в зв`язку з тим, що у нього було відсутнє будь-яке майно та грошві кошти за рахунок яких можливо було задовольнити вимоги ОСОБА_1 була прийнята оскаржувана постанова. Просила відмовити у задоволені скарги.

Заяви, клопотання.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просить суду розглядати скаргу за його відсутності (а.с.48).

Старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. в судове засідання не прибула надала суду відзив на скаргу в якій просила розглядати скаргу за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ч.2 ст.450 ЦПК ЦПК України передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався

22.10.2015 року Іллічівським міським судом Одеської області були видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 418768,40 грн. та 3% річних у сумі 26021,05 грн. (а.с.14-17).

Старшим державним виконавцем відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Шульгіною Л.А., на підставі заяви ОСОБА_1 , 09.12.2015 була прийнята постанова було відкрито виконавче провадження ВП №495713110 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 418768,40 грн. та постанова ВП №49571531 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 26021,05 грн. (а.с.18-22).

30.06.2020р. старший державний виконавець відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Паршенко О.О. прийняв постанови ВП №49571310 та ВП №49571531 про повернення виконавчого документа стягувану.

Зазначені постанови старший державний виконавець Паршенко О.О. мотивувала тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», рухомого та нерухомого майна, грошових коштів і цінностей належних боржнику та на які може бути звернено стягнення для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом, на території підвідомчості Чорноморського міського відділу ДВС не виявлено. Борг частково стягнуто, залишок боргу складає -24500,54 грн. (а.с.37-38).

Ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі Закон) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст.129 Конституції України визначає, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Ч.1 ст.18 Закону передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України (а.с.56) боржник ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України (а.с.56 на звороті), відомості про отримання доходів ОСОБА_2 - відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.57), за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не зареєстровано на праві власності нерухоме майно.

Старший державний виконавець в обґрунтування своїх заперечень проти скарги надала суду рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31.08.2018р., яке набрало законної сили 30.09.2018р. (а.с.60-62), був задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , а саме було вирішено, в рахунок погашення боргу за договором позики від 03.04.2014р., сума якого становить 73000 дол.США звернути стягнення майно боржника за борговим зобов`язанням на автомобіль MERCEDES- BENZ S350 4Matic, рік випуску 2014, реєстраційний номер НОМЕР_2 та було визнано за ОСОБА_3 право власності на вказаний транспортний засіб.

Згідно відповіді МВС (а.с.57 на звороті) за ОСОБА_2 не зареєстровані на праві власності транспортні засоби.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що державним виконавцем не здійснено дій підтвердження факту перереєстрації вказаного транспортного засобу спростовуються наданими державним виконавцем доказами.

ОСОБА_2 звернувся до державного виконавця із заявою від 30.06.2020р., в якій повідомив, що він не працює в ПП «Маркет -Велью», що підтверджується відомостями про трудові відносини та період проходження військової служби (а.с.58,59).

Згідно безкоштовного запиту (а.с.63), ТОВ «Ворлд Оушен Скай», на підставі рішення суду про оголошення юридичної особи банкрутом, з 30.06.2019 р. знаходиться в стані припинення та відкрита ліквідаційна процедура.

02.06.2016р. державним виконавцем Шульгіною Л.А. було складено акт про те, що при перевірці майнового стану боржника ОСОБА_2 не було виявлено майна, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення (а.с.64).

П.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про те, що старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. при постановлені оскаржуваної постанови не врахувала ту обставину, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Ворлд Оушен Скай» та ПП «Маркет-Велью» та має дохід спростовуються вищезазначеними доказами.

Ч. 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: …у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Посилання стягувача на те, що державний виконавець не реалізувала свого права звернення до суду із вимогою про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, то суд звертає увагу на те, що це право державного виконавця а не обов`язок. Крім того, підставою для обмеження боржника у виїзді за кордон є не тільки несплата боргу, а обставини ухилення боржника від виконання зобовязання та те, що таке обмеження сприятиме виконанню рішення суду, однак відомості про такі обставини відсутні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що старший державний виконавець Паршенко О.О. приймаючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.05.2020р. діяла у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що відповідно до ч.5 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» - повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. , 259-260, 442 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у задоволені скарги на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко Ольги Олександрівни- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Тюмін