КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/6522/16-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/3254/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Перший Український експертний центр»

боржник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», подану через представника Щепанську Дар`ю Володимирівну, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Луценко О.М., про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

у лютому 2019 року ТОВ «Перший Український експертний центр» звернулося до суду із заявою, в якій просило поновити строк для пред`явлення виконавчого документа (судового наказу) до виконання. В обґрунтування заяви зазначено, що 19.05.2016 товариство звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 . 03.06.2016 видано судовий наказ, проте про наслідки розгляду їх заяви суд не повідомив та судовий наказ їм не надходив. Коли на їх заяву судовий наказ вони отримали вже закінчився строк пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2019 в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ТОВ «Перший Український експертний центр» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не врахував, що питання про видачу судового наказу розглядалося без участі сторін і вони не були повідомлені про результати розгляду, на адресу товариства судовий наказ не надходив. Судовий наказ було видано з порушенням терміну розгляду заяви про видачу судового наказу. Вони неодноразово зверталися із заявами видати їм судовий наказ, однак такий наказ отримали лише 28.09.2019, коли строк пред`явлення його до виконання вже закінчився.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Боржник у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення судового наказу до виконання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час видачі судового наказу виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час даного судового розгляду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2016 ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом 5 днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

02.06.2016 представник ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду із заявою, у якій просив видати судовий наказ за результатами розгляду їх заяви про видачу судового наказу від 19.05.2016.

Відповідь на цю заяву суд не надав та не повідомив про те, що на час звернення судовий наказ ще не видано.

03.06.2016 судом видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг станом на 31.03.2016 у сумі 9 105,63 грн та 689,00 грн судового збору.

Згідно копії супровідного листа від 10.06.2016 копія судового наказу направлена лише ОСОБА_1 .

Даних про те, що заявник також повідомлявся про результати розгляду його заяви про видачу судового наказу матеріалами справи не містять.

28.08.2018 ТОВ «Перший український експертний центр» повторно звернулося із заявою, у якій просило надати їм судовий наказ та такий судовий наказ було отримано представником стягувача 28.09.2018.

16.03.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування судового наказу та із заявою про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу та ухвалою суду від 12.03.2019 у поновленні строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 168 ЦПК України, що кореспондується із положеннями ст. 103 ЦПК України в редакції 2004 року, судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у суді, а другий видається під розписку або надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного після набрання ним законної сили у разі відсутності електронної офіційної адреси.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що стягувач не був повідомлений про результати розгляду його заяви про видачу судового наказу та такий судовий наказ йому не видавався, незважаючи на звернення стягувача із відповідною заявою про надання такого наказу.

Не повідомлення судом стягувача про результати розгляду його заяви про видачу судового наказу та не надання відповіді на заяву від 02.06.2016 не може позбавляти стягувача права на отримання коштів з боржника, які стягнуті згідно із судовим наказом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції Українисудове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повною мірою з`ясував обставини справи та докази, якими підтверджувався пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки за матеріалами справи встановлено, що стягувач не був повідомлений про результати розгляду заяви про видачу судового наказу, причини пропуску строку для пред`явлення до виконання цього наказу є поважними.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» строк для пред`явлення до виконання судового наказу, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 03 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг станом на 31.03.2016 у сумі 9 105,63 грн та 689,00 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду виключно з підстав, викладених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 11.02.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик