ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8733/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1734/20Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

За участю секретаря судового засідання: Ткаченко Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену без участі сторін під головуванням судді Кривич Ж.О.,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредиту.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/8733/15-ц від 05 квітня 2016 року звернуто стягнення на користь ПАТ «Полтава-банк» на заставне майно автомобіль Toyota RAV 4, легковий універсал-В, 2013 р.в., колір чорний, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САТ ВРЕР 13.02.2014 року за рахунок вартості якого відшкодувати заборгованість по кредитному договору №5 від 14.02.2014 р. у сумі 396 526,90 грн.

У вересні 2016 року ПАТ «Полтава-банк» звернулося з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку вмотивовувало тим, що із роздруківки історії транспортного засобу по «НАІС ДДАІ» МВС України стало відомо про перереєстрацію заставного автомобіля на іншу особі, а саме: ОСОБА_2 .

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2016 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 квітня 2016 року в справі № 524/8733/15-ц його правонаступником ОСОБА_2 .

З даною ухвалою не погодилася ОСОБА_2 , особа яка не брала участь у справі, але оскаржуваним рішенням вирішено питання про належні їй права та обов`язки. Подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Апелянт вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, що виконавче провадження стосується виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань на суму 396526,09 гривень (відкрито 05 вересня 2016 року).

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). Наявність договору застави на автомобіль не вказує на перехід усіх майнових зобов`язань за кредитним договором на особу у разі придбання предмету застави.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що її представник ОСОБА_3 знаходиться у відпустці, а вона перебуває на самоізоляції.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання суд вважає причини неявки до суду апеляційної інстанції неповажними. Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень адвоката Олійник О.М. на представництво інтересів ОСОБА_2 та на підтвердження факту перебування її у відпустці. Клопотання ОСОБА_2 в тій частині, що в даний час вона перебуває на самоізоляції жодними доказами не підтверджено та не обґрунтовано належним чином причини вжиття нею таких заходів. В зв`язку з цим, її клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Вбачається, що задовольняючи клопотання ПАТ «Полтава-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що на виконання зазначеного рішення Автозаводським районним судом м. Кременчук виданий виконавчий лист №524/8733/15-ц строком пред`явлення до 24.06.2017 року. ПАТ «Полтава-банк» звернулося 31.08.2016 року до Автозаводського ВДВС по м. Кременчуку КМРУЮ із заявою про прийняття до примусового виконання зазначеного виконавчого листа, на підставі чого відкрито виконавче провадження №52088277.

При ознайомленні із матеріалами досудового розслідування Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, відповідно до листа №3539 від 27.07.2016 року та роздруківки історії ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України стало відомо про перереєстрацію заставного автомобіля Toyota RAV 4 на іншу особу, а саме на ОСОБА_2 , і.н. НОМЕР_3 реєстраційний номер авто НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 .

Вирішуючи питання правомірності такого висновку місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/8733/15-ц від 05 квітня 2016 року звернуто стягнення на користь ПАТ «Полтава-банк» автомобілю Toyota RAV 4, легковий універсал-В, 2013 р.в., колір чорний, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САТ ВРЕР 13.02.2014 року за рахунок якого відшкодувати заборгованість по кредитному договору №5 від 14 лютого 2014 року у сумі 396526,90 грн..

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, винній на момент розгляду клопотання судом) у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 ЦК та ст.1 закону «Про заставу»).

Відповідно до чч.1, 2 ст.20 закону «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Згідно із ч.1 ст.589 ЦК в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо іншого не встановлено договором або законом (чч.1, 2 ст.590 ЦК).

Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Апелянтом не надано суду належних і достатніх доказів на підтвердження, що обтяження на транспортний засіб не було зареєстровано у належний спосіб.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією ВС у справі № 761/3615/19 постанова від 05 лютого 2020 року.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги той факт, що в судовому порядку вирішено питання щодо звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором ,що підтверджено судовим рішенням , яке набрало законної сили, вимоги стягувача до нинішнього власника заставного майна відповідають закону.

При цьому доводи апелянта в тій частині, що на неї фактично були переведені зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №5 від 14.02.2014 р. у сумі 396526,90 гривень не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 внаслідок правонаступництва зобов`язань за договором застави відповідає лише в межах вартості заставного майна та лише в частині вимог щодо звернення стягнення на заставне майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд зазначає, що подання про заміну сторони виконавчого провадження, та ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження стосується виключно виконання судового рішення в частині звернення стягнення на заставне майно автомобіль.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати, пов`язані з переглядом даної ухвали в сумі 420 гривні 40 копійок, сплачені апелянтом ОСОБА_2 не підлягають компенсації

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: Ю.В. Дряниця

Т.О. Кривчун