Справа № 367/5921/19
Провадження №2/367/2266/2020
11 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л. П.,
при секретарі Бабаковій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області про визначення місця проживання сина,-
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області про визначення місця проживання сина, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 (далі - Відповідач) її колишній чоловік. Від шлюбу з Відповідачем вона має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2013 шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу з відповідачем вони проживають окремо.

У зв`язку з розірванням шлюбу ними було досягнуто згоди згідно якої місцем проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є з матір`ю.

Після розірвання шлюбу їх неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом з нею в належному їй на праві особистої власності житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Не зважаючи на це вона ніколи не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з сином і з приводу цього у них ніколи не виникало непорозумінь.

Проте навесні 2019 року відповідач, скориставшись малолітством сина, увійшовши в довіру, забрав його до себе для подальшого проживання з ним. Її неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути сина позитивних результатів не дали. Вона не може погодитися з тим, щоб син постійно проживав разом з відповідачем оскільки вважає, що у неї кращі умови для його проживання, навчання, харчування і духовного розвитку.

Вразує, що крім власного житла вона має стабільну роботу та самостійний дохід.

Стан її здоров`я та матеріальні можливості дозволяють їй утримувати сина та створювати належні умови для його фізичного і духовного розвитку.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням на офіційному сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, протии задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2013 у справі № 367/4032/13-ц позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 листопада 1995 року виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 182 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно Повідомлення № 01-29/29 від 21.06.2019 та Характеристики від 20.06.2019 встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На батьківських зборах, виховних заходах завжди присутня мати ОСОБА_9 бере активну участь у житті классу. ОСОБА_7 зарекомендував себе як стараний, дисциплінований, уважний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому та достатньому рівні. Має довільну зорову і слухову пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Має добрий загальний розвиток.

Також встановлено, що ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з липня 2008 року працює на посаді заступника головного бухгалтерії ПП «Блєск ПК». Має позитивну характеристику.

Згідно Довідки № 39 від 03.06.2019 виданої ПП «Блєск ПК» за період з листопада 2018 по квітень 2019 складає 30 587,27 грн.

Крім того, згідно Висновку комісії з питань захисту прав дитини Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . № 20-08/280/1 від 12.09.2019 встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини Бучанської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 з матір`ю ОСОБА_1 та рекомендує врахувати думку дитини ОСОБА_7 щодо бажання проживати разом з батьком.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 грудня 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статті 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з положеннями статті 9 зазначеної Конвенції, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Крім того, відповідно до положень абзацу 2 принципу 7 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1386 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання: ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Також, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини необхідно виходити з балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що позивачем отримано позитивний Висновок комісії з питань захисту прав дитини Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . № 20-08/280/1 від 12.09.2019 з матір`ю, то суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, а отже позовна заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81,82,89, 141, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 141,161 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк