ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» лютого 2020 року

м. Харків

справа № 635/1282/19-ц

провадження № 22ц/818/1686/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року в складі судді Токарєвої Н.М в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 354 000,00 грн.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Не погоджуючись з ухвалою судді Шилін Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати в частині відкриття провадження з порушенням правил підсудності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважав, що рішення у справі про стягнення коштів може також вплинути на його права та обов`язки як колишнього чоловіка відповідачки; що провадження у справі відкрито з порушенням правил підсудності, оскільки зареєстроване місце проживання відповідачки м. Донецьк, тому справа підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що справа підсудна Харківському районному суду Харківської області.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На підставі статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані спеціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року вжито заходи забезпечення позову у справі.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року скасовано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Савченка Д.М.

З наданої до позовної заяви копії паспорту ОСОБА_2 вбачається, що її місце проживання з 12 жовтня 2011 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10-11).

Разом з тим, ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою та згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 квітня 2018 року № її фактичним місцем проживання є АДРЕСА_2 Мира АДРЕСА_3 (а. с. 11, зворот).

Проживання ОСОБА_2 у домоволодінні за вказаною адресою також підтверджується довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області №2837/02-31 від 31 жовтня 2018 року (а. с. 15).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, відповідачі у якій зареєстровані на непідконтрольній території України, необхідно враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Статтею 1 цього Закону передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Згідно статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки, в тому числі, осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, дія якого зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Донецьк належить до населених пунктів, в яких здійснюється антитерористична операція.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Пунктами 1, 2, 6, 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 передбачено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу інформує внутрішньо переміщену особу, яка береться на облік, про обов`язок повідомити про зміну місця проживання уповноваженому органу за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання; обов`язок повідомити уповноваженому органу за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання не пізніш як за три дні до від`їзду.

Матеріали справи свідчать, що до позовної заяви ОСОБА_1 додала довідку від 26 квітня 2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої ОСОБА_2 перемістилася з району антитерористичної операції (м. Донецьк) та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально знаходиться у Харківському районі Харківської області.

З огляду на вищезазначене, вказана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання ОСОБА_2 , що знаходиться у Харківському районі Харківської області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 753/20939/17, провадження № 61-12898св18.

Враховуючи викладене, немає підстав вважати, що провадження у справі відкрито суддею Харківського районного суду Харківської області з порушенням правил підсудності.

Доводи апеляційної скарги про те, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки є м. Донецьк, а тому справа підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області, є безпідставними, оскільки місце перебування ОСОБА_2 на час звернення ОСОБА_1 до суду зареєстровано у смт Високий Харківського району Харківської області.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі та вважає, що при вирішенні цього питання судом не було порушено норми процесуального права.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апелянтом не обґрунтовано, у чому полягає порушення його прав оскаржуваною ухвалою судді та не надано відповідних доказів щодо цього, оскільки як вбачається зі змісту ухвали, у ній не вирішувалось питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_3 . Відомостей щодо родинного зв`язку апелянта ОСОБА_3 з відповідачкою, зокрема, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу або відповідного рішення суду, копії паспорта тощо, суду також не надано.

Таким чином, оскільки ухвалу судді суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання та апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, підстав для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції не вбачається.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що на підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року пункт 8 частини 1 статті 353 ЦПК України, яким передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності окремо від рішення суду виключено. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.