Провадження № 2/522/5755/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Цвігун В.В. про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 14.08.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відповідно якої просила визначити порядок користування торговельно-офісними приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2052 кв.м., між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі.

Разом із позовною заявою було надано заяву про забезпечення позову, відповідно якого представник позивача просив заборонити відповідачу чинити будь-які перешкоди у користуванні ОСОБА_1 торговельно-офісними приміщеннями, площею 2052 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким третім особам, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо торговельно-офісних приміщень площею 2052 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 , в тому числі перебувати у даних приміщеннях чи будь-яким іншим чином користуватись даними приміщеннями до завершення розгляду справи.

18.08.2020 року представником позивача - адвокатом Цвігун В.В. було подано уточнену заяву про забезпечення позову, відповідно прохальної частини якої представник просив вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити відповідачу чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 , в тому числі її представникам, у доступі, вільному користуванні торговельно-офісними приміщеннями, площею 2052 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким третім особам, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо торговельно-офісних приміщень, площею 2052 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 , в тому числі перебувати у даних приміщеннях чи будь-яким іншим чином користуватись даними приміщеннями до завершення розгляду справи судом.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником частки у розмірі 1/2 торговельно-офісних приміщень, площею 2052 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 , співвласником цього міні-отелю в розмірі частки 1/2 є відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб за адресою спірних торговельно-офісних приміщень АДРЕСА_1 , зареєстровано юридичну особу ТОВ «Бізнес Центр «Уолл Стріт», основним видом діяльності (КВЕД») якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Єдиним засновником даного товариства є ОСОБА_2 . Згідно відкритих даних в мережі інтернет, позивачу стало відомо, що торговельно-офісні приміщення бізнес центру, за адресою АДРЕСА_1 здаються в оренду третім особам без будь-якого погодження з співвласником даних приміщень ОСОБА_1 . Між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач вчиняє протиправні дії відносно позивача, погрожує їй фізичною розправою та знищенням належного їй майна. Позивачем подано заяву до органів поліції щодо користування нежитловими приміщеннями, які належать позивачу, невідомими їй особами та можливого пошкодження чи знищення майна. Враховуючи те, що належним позивачу майном користуються треті особи та вона не може здійснювати будь-який контроль чи охорону належного їй майна, існує велика вірогідність, що за час розгляду даної справи належне позивачу майно може бути знищено, зруйновано чи пошкоджено, внаслідок неналежного користування приміщеннями чи порушення правил протипожежної безпеки, що може завдати шкоди майну позивача та зробити неможливим виконання рішення суду, інтереси позивача не зможуть бути захищенні у ефективний спосіб.

Також представник позивача зазначив, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову не буде порушувати будь-яких прав відповідача як співвласника спірних приміщень, оскільки заборона користування приміщеннями має стосуватися лише третіх осіб, які не є співвласниками. З іншої сторони такі заходи забезпечення позову не можуть порушувати інтереси третіх осіб, оскільки з огляду на положення ст. 357 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а позивач як співвласник нежитлових приміщень не надавала своєї згоди на передачу у користування будь-яким третім особам спірного майна. За викладених обставин, подальше знаходження невідомих осіб, що належать позивачу, може призвести до завдання майнової шкоди позивачу, а також до неможливості подальшого виконання рішення суду, а саме неможливістю користуватися майном, так як невідомі особи можуть не звільнити приміщення.

З приводу зустрічного забезпечення представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 хоча і не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання на території України, проте, має у власності нерухоме майно, у розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача. Зокрема позивач є власником 1/2 нежитлових приміщень бізнес-центру, площею 2052 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень міні-отелю, площею 1213,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах справи відсутні докази того, що майновий стан позивача чи його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, зокрема, вважає, що запропонованим забезпеченням позову відповідача взагалі не можуть бути спричинені збитки. У зв`язку з чим представником позивача не було запропоновано зустрічне забезпечення.

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Судом встановлено, що предметом спору є визначення порядку користування торговельно-офісними приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2052 кв.м., між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна торгівельно-офісні приміщення, за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 2052 кв.м. належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач стверджує, що наразі об`єкт нерухомого майна перебуває у фактичному володінні відповідача, який використовує нерухомість у своїй підприємницький діяльності шляхом надання її у користування третім особам, які позивачу невідомі. Відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою спірного об`єкту нерухомості зареєстровано ТОВ «Бізнес центр «Уолл Стріт», засновником якого є відповідач ОСОБА_2 , та видами діяльності є основним видом діяльності (КВЕД») якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Також представник позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач вчиняє протиправні дії відносно позивача, погрожує їй фізичною розправою та знищенням належного їй майна.

Позивачем подано заяву до органів поліції щодо користування нежитловими приміщеннями, які належать позивачу, невідомими їй особами та можливого пошкодження чи знищення майна, що підтверджується відповідною заявою про вчинення злочину до Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області та зареєстровано за №Ц-1203 від 18.08.2020 року.

Враховуючи те, що належним позивачу майном користуються треті особи та вона не може здійснювати будь-який контроль чи охорону належного їй майна, існує велика вірогідність, що за час розгляду даної справи належне позивачу майно може бути знищено, зруйновано чи пошкоджено, внаслідок неналежного користування приміщеннями чи порушення правил протипожежної безпеки, що може завдати шкоди майну позивача та зробити неможливим виконання рішення суду, інтереси позивача не зможуть бути захищенні у ефективний спосіб.

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб частково, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами. Позивачка зазначає, що не надавала згоди на використання спірного майна, яке перебуває у спільній частковій власності. При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням прав відповідача в повній мірі та носить тимчасовий характер.

З приводу зустрічного забезпечення суд, зазначає, що заявник не виконав вимоги цивільно-процесуального законодавства, зокрема, заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України.

Частинам 1 та 2 ст. 154 ЦПК України визначено випадки обов`язкового та можливого застосування зустрічного забезпечення.

Право суду вимагати від особи зустрічного забезпечення гарантоване ст. 151 ЦПК України, де відзначено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд роз`яснює заявнику, що питання про застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, на заявника покладається обов`язок запропонувати зустрічне забезпечення.

Таким чином, пропозиція не застосовувати зустрічне забезпечення так як і відсутність необхідності зустрічного забезпечення не є пропозицією зустрічного забезпечення у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи ті обставини, що представником позивача не надано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, позивачка не має зареєстрованого місця проживання на території України, а тому другий пункт заяви щодо заборони будь-яким третім особам, окрім сторін по справі вчиняти дії щодо торговельно-офісних приміщень може вплинути на укладенні договори оренди у разі наявності таких, що може нанести збитки іншим особам.

Суд дійшов до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню в частині заборонити відповідачу чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 , в тому числі її представникам, у доступі, вільному пересуванні та користуванні торговельно-офісними приміщеннями, оскільки даний вид забезпечення позову не породжує настання можливих збитків, а тому хоча позивачка і не має зареєстрованого місця проживання на території України, однак має у власності об`єкти нерухомості.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду, оскільки дійсно при наявності перешкод позивачки у вільному пересуванні та користуванні нерухомим майном, що перебуває в спільній частковій власності можливо завдання майнової шкоди позивачу, а також неможливості подальшого виконання рішення суду

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Цвігун В.В. про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити відповідачу - ОСОБА_2 чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 , в тому числі її представникам, у доступі, вільному пересуванні та користуванні торговельно-офісними приміщеннями, площею 2052 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21.08.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов