Справа № 362/62/20
Провадження № 2/362/1246/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 серпня 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 1 340 доларів США та 24 000 гривень на строк до 01 травня 2016 року. Оскільки вказані суми позики за договором відповідач не повернув, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі еквівалентному 1 340 доларів США разом із рештою суми боргу в розмірі 24 000 гривень, нарахованими за період з 01.05.2016 року по 19.07.2019 року інфляцією в сумі 22 542 гривні 94 копійки, 3 % річних в сумі 5 578 гривень 96 копійок та встановленої договором пені в сумі 43 903 гривні 68 копійок, а всього борг в загальному розмірі 129 793 гривні 58 копійок.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідача, який було надіслано судом за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, відповідачу не вручено та повернуто до суду із відміткою листоноші «адресат відсутній», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними.

Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

23 листопада 2015 року між сторонами укладено договір позики грошей відповідно до якого відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 1 340 доларів США і 24 000 гривень та зобов`язався повернути позику за визначеним ними у даному договорі курсом НБ України в розмірі 25 гривень 20 копійок у строк до 01 травня 2016 року (а.с. 7).

Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується підписом позивальника у вказаній борговій розписці.

Із змісту позовної заяви та власних пояснень представника позивача під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що у зазначений в договорі позики строк, відповідач не повернув позивачу суму позики за укладеним між ними договором.

Згідно із частиною першою статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Норма частини першої статті 1050 ЦК України встановлює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Одна із сума позики складає 1 340 долларів США.

Натомість, суму боргу в національній валюті позивачем обраховано не вірно із застосуванням курсу долара США 25 гривень 20 копійок.

Зокрема, у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Так, офіційний курс НБУ відповідної валюти, станом на 21.08.2020 року (дата ухвалення рішення) становить 27,4812 гривень за 1 долар США (за даними офіційного сайту НБ України).

Отже, з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США станом на дату ухвалення цього рішення, сума позики в частині іноземної валюти становить 1 340 доларів США х 27,4812 гривень = 36 824 гривні 81 копійка.

При цьому, суд вважає помилковими твердження сторони позивача про закінчення строку виконання позичальником зобов`язання саме в останній день квітня 2016 року, оскільки відповідно до укладеного між сторонами договору позиваки відповідач був зобов`язаний повернути позику у строк до 01 травня 2016 року, що повністю відповідає та узгоджується із нормами статті 530 ЦК України.

Отже, розрахунки штрафних санкцій у вигляді інфляції, 3 % річних та пені слід обраховувати саме з 02 травня 2016 року.

Одночасно, іноземна валюта індексації не підлягає, а тому інфляційні нарахування суми позики в частині доларів США не застосовуються.

У зв`язку із невірним виконанням позивачем розрахунку еквіваленту суми боргу в національній валюті та визначення дати початку штрафних нарахувань, як наслідок визначення позивачем суми 3 % річних і пені також є невірними та здійснені помилково, а тому судом самостійно обраховано їх розмір за період прострочення зобов`язання з 02.05.2016 року по 19.07.2019 року.

Розрахунок суми 3 % річних за вказаний період прострочення зобов`язання, що становить 1 173 дні від суми позики 1 340 доларів США - 36 824 гривні 81 копійка, складає 3 550 гривень 00 копійок.

Укладеним між сторонами договором позики грошей також встановлено обов`язок позичальника сплатити штрафні санкції в розмірі 2 % щомісячно.

Розрахунок суми пені у розмірі 2 % за вказаний період прострочення зобов`язання, що становить 1 173 дні від суми позики 1 340 доларів США - 36 824 гривні 81 копійка, складає 2 366 гривень 88 копійок.

Отже, сума боргу відповідача перед позивачем за позикою в частині іноземної валюти з урахуванням основної суми боргу в розмірі 36 824 гривні 81 копійка, 3 % річних в розмірі 3 550 гривень 00 копійки та пені в розмірі 2 366 гривень 88 копійок - складає 42 741 гривню 69 копійок.

Інша частина суми позики складає 24 000 гривень 00 копійок.

У зв`язку із невірним визначенням дати початку штрафних нарахувань, як наслідок визначення позивачем суми інфляційних збитків, 3 % річних і пені також є невірними та здійснені помилково, а тому судом самостійно обраховано їх розмір за період прострочення зобов`язання з 02.05.2016 року по 19.07.2019 року.

Розрахунок суми 3 % річних за вказаний період прострочення зобов`язання, що становить 1 173 дні від суми позики у гривні складає 2 314 гривень 00 копійок.

Розрахунок визначеної у договорі суми пені у розмірі 2 % за вказаний період прострочення зобов`язання, що становить 1 173 дні від суми позики в гривні складає 1 542 гривні 58 копійок.

Розрахунки суми інфляційних збитків обраховано за вказаний період прострочення зобов`язання.

Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур`єр».

Загальний індекс інфляції за місяці усього періоду прострочення зобов`язання складає: 100.1 % х 99.8 % х 99.9 % х 99.7 % х 101.8 % х 102.8 % х 101.8 % х 101.1 % х 101 % х 101.8 % х 100.9 % х 101.3 % х 101.6 % х 100.2 % х 99.9 % х 102 % х 101.2 % х 100.9 % х 101.5 % х 100.9 % х 101.1 % х 100.8 % х 100 % х 100 % х 99.3 % х 100 % х 101.9 % х 101.7 % х 101.4 % х 101 % х 100.5 % х 100.9 % х 101 % х 100.7 % х 99.5 % х 99.4 % = 133.85 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов`язання в гривні який становить: з 02 травня 2016 року по 19 липня 2019 року включно, визначаються в розмірі 24 000 х 133,85 % / 100 % - 24 000 = 8 124 гривні 00 копійок.

Отже, сума боргу відповідача перед позивачем за позикою в частині національної валюти з урахуванням основної суми боргу в розмірі 24 000 гривень 00 копійок, інфляційних збитків в розмірі 8 124 гривні 00 копійок, 3 % річних в розмірі 2 314 гривень 00 копійки та пені в розмірі 1 542 гривні 58 копійок - складає 38 980 гривень 58 копійок.

Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою в частині іноземної та національної валюти разом з усіма штрафними нарахуваннями складає 42 741 гривня 69 копійок + 38 980 гривень 58 копійок = 78 722 гривні 27 копійок.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним із позивачем договором позики від 23 листопада 2015 року та не повернув останньому сум позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми заборгованості.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині розміру суми заборгованості, що встановлена судом.

На підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 280 - 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 78 722 (сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 27 копійок та 840 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 21 серпня 2020 року.