Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4010/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю позивача та його представника адвоката Є.М.Мелай, відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА про зміну розміру аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

11.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог: Управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА про зміну розміру аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, а саме стягувати з нього на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, крім того просить суд стягувати з нього на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати в розмірі 1000 грн. для лікування, придбання медикаментів та харчування.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , у позивача ОСОБА_2 народилася одна дитина-донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Виноградівського районного суду 20.10.2007 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2013 (справа № 299/113/13-ц) позивач, ОСОБА_2 , зобов`язаний сплачувати на утримання доньки ОСОБА_5 по 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року, вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання

доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням суду вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично щомісяця по 1300 гривень для лікування, придбання медикаментів та харчування.

Вказане рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року по справі №299/374/19 набрало законної сили 19.09.2019 на підставі постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.09.2019 року. На виконання рішення суду Виноградівським районним судом Закарпатської області 31.10.2019 року видано виконавчий лист по справі №299/374/19 та 06.11.2019 державним виконавцем, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів по 2000 грн. та додаткових витрат 1300 грн., а всього на загальну суму 3300 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 , зазначає, що усвідомлює свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятись, однак сплата аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3300 грн. на місяць на дитину є для нього непосильною, оскільки він на даний час знаходиться в пошуках роботи, ніде не працює та немає доходів, перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , від якого народилася одна дитина-донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина позивача ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи.

У зв`язку із тим, що у позивача перебуває на утримання малолітня донька та дружина інвалід, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 , заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили суд такий задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, покликаючись на мовити викладені в відзиві на позовну заяву просила дуд в такому відмовити повістю.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , у позивача ОСОБА_2 народилася одна дитина-донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2013 (справа № 299/113/13-ц) позивач ОСОБА_2 , зобов`язаний сплачувати на утримання доньки ОСОБА_5 по 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-18).

В подальшому, Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року, вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням суду вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично щомісяця по 1300 гривень для лікування, придбання медикаментів та харчування (а.с.32-35).

Вказане рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2019 року по справі №299/374/19 набрало законної сили 19.09.2019 на підставі постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.09.2019 року (а.с.36-39). На виконання рішення суду Виноградівським районним судом Закарпатської області 31.10.2019 року видано виконавчий лист по справі №299/374/19 та 06.11.2019 державним виконавцем, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів по 2000 грн. та додаткових витрат 1300 грн., а всього на загальну суму 3300 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово зазначав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтею 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_2 , не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення Виноградівським районного суду від 09.04.2019 року та прийняття постанови Закарпатським апеляційний судом від 19 вересня 2019 року, відповідно до вимог статтей 76, 80 ЦПК України.

Доводи позивача ОСОБА_2 , наведені в позовній заяві не можуть бути враховані судом, тому що всі ці обставини існували на момент розгляду цивільної справи за №299/374/19 про збільшення розміру аліментів і стягнення додаткових витрат на утримання дочки за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

По даній справі, суд не може проводити переоцінку доказів, зокрема рішення 2-х судових інстанцій та виступати в якості касаційної інстанції. Так, у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі у цивільній справі № 299/374/19 ОСОБА_2 вже давав аналогічні пояснення, надавав всі документи, довідки. Цим документам судом вже було надано відповідну правову оцінку, судами двох інстанцій було встановлено, що ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітню дочку щомісячно в розмірі 2000 гривень та додаткові витрати на її утримання на суму 1300 гривень.

Суд прийшов до переконаня, що сплата позивачем ОСОБА_2 цих коштів не є надмірним тягарем, тому що зменшення цих сум не буде відповідати інтересам дитини, витрати на утримання якої та лікування постійно збільшуються.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

При подачі позову позивач ОСОБА_2 посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення 09.04.2019 року судом рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, а всього разом в розмірі 3300 грн. змінився майновий стан, сімейний стан, він не працює, перебуває у пошуках роботи, має на утриманні дружину інваліда ІІ групи, знаходженя на утриманні тещі, яка є пенсіонером, відсутність у позивача постійної роботи та доходів. Суд вважає, дані посилання позивача не дають підстави суду приймати рішення щодо зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 судом зроблено наступний висновок: «Відповідач Особа5 не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу».

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13,18, 80,81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА про зміну розміру аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст Рішення складено 11.02.2020 року.

ГоловуючийА. А. Надопта