Дата документу 21.08.2020 Справа № 334/1192/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/1192/20 Головуючий у 1-й інстанції: Добрєв М.В.
Провадження №22-ц/807/2868/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

21 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «ЗАлК» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків.

17 червня 2020 року ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Мажари О.О. звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року клопотання ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Мажари О.О. про витребування доказів - задоволено.

Так, вищевказаною ухвалою суду було витребувано з АТ «ЗАлК» відомості та їх документальне підтвердження (належним чином засвідчених копій платіжних документів) щодо сплати єдиного внеску протягом липня 2019- лютого 2020 (з чіткою вказівкою про цільове призначення зазначених платежів-визначення періоду, за який сплачувався внесок); та витребувано у ГУ ДПС у Запорізький області відомості та їх документальне підтвердження щодо сплати єдиного внеску АТ «ЗАлК» протягом липня 2019 - лютого 2020 (з чіткою вказівкою про цільове призначення сплачених коштів (єдиного внеску) - визначення періоду, за який сплачувався внесок).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, АТ «ЗАлК» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено право особи на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Однак, оскаржувана ухвала про витребування доказів у справі в даному переліку відсутня та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Мажари О.О.звернулась до суду саме з клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, а не з заявою про забезпечення доказів в порядку ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2, 3 статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання, суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно ж до вимог ч. 1 статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів, в тому числі (шляхом їх витребування) як спосіб їх забезпечення може подаватися до подання позовної заяви, під час попереднього судового засідання, а якщо останнє не проводилося - до початку розгляду справи по суті. А ось клопотання про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України неможливо заявити до подання позовної заяви.

Отже, при вирішенні вказаних процесуальних питань потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно. Ці процесуальні дії відрізняються метою їх вчинення, а також порядком виконання.

Клопотання ж про витребування доказів на підставі ч.1 ст. 84 ЦПК України розглядається суддею за правилами ст.ст. 83, 84 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Мажари О.О.з метою з`ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору звернулась до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, оскільки витребувана інформація є конфіденційною та не підлягає розголошенню.

У поданому клопотанні про витребування доказів було чітко вказано, які конкретно докази вимагаються та підстави неможливості отримання даних доказів. Вказані докази стосуються предмету позову.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що судом розглянуто клопотання про витребування доказів в порядку, передбаченому статтею 84 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про витребування доказів, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_1 є складнощі у самостійному наданні доказів з незалежних від неї обставин.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що заява про забезпечення доказів у порядку, визначеному ст. 116, 117 ЦПК України не подавалась, а суд питання про забезпечення доказів не розглядав.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Згідно до вимог п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що ухвала суду від 25 червня 2020 року про витребування доказів не оскаржується окремо від рішення суду, апеляційну скаргу слід повернути АТ «ЗАлК».

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків, повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Г.С. Подліянова