Ухвала

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 334/8399/18

провадження № 61-11711ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» про зміну формулювання звільнення та виплату недоплаченої заробітної плати за роботу в надурочний час,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (далі - ПрАТ «Запоріжтрансформатор») про зміну формулювання звільнення та виплату недоплаченої заробітної плати за роботу в надурочний час.

10 лютого 2020 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд Господарського суду Запорізької області для розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство ПрАТ «Запоріжтрансформатор» на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2020 року справу було передано на розгляд Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПрАТ «Запоріжтрансформатор» для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2020 року змінено, виключено з її мотивувальної частини посилання на статтю 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

06 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і повернути справу до Ленінського районного суду міста Запоріжжя для продовження її розгляду.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду, не може бути переглянута судом касаційної інстанції, оскільки ухвала місцевого суду про передачу справи на розгляд іншого суду, переглядалася в апеляційному порядку на підставі пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями та основними засадами цивільного судочинства, наведеними у статті 2 ЦПК України, щодо розумності строку розгляду справи судом та сутнісним змістом касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржувана ухвала місцевого суду за своїм змістом і правовою природою є ухвалою про закриття провадження у справі, тому підлягає касаційному оскарженню згідно з пунктом 15 частини першої статті 353 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваною ухвалою місцевого суду справу було передано на розгляд до Господарського суду Запорізької області. Тобто, така ухвала не перешкоджає позивачу в доступі до правосуддя та, на відміну від ухвали про закриття провадження у справі, не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, тому що справу продовжить розглядати господарський суд в межах іншої справи про банкрутство відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2020 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» про зміну формулювання звільнення та виплату недоплаченої заробітної плати за роботу в надурочний час.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов