Ухвала

Іменем України

18 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 718/708/20

провадження № 61-12112ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом до об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, в якому просила визнати право на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_3 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ №000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області на вчинення дій, спрямованих на відчуження чи передачу третім особам у користування, земельних ділянок з цільовим призначення (землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), які знаходяться в адміністративних межах Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області:

- кадастровий номер :03:001:0304 площею 0,8584 га;

- кадастровий номер :03:001:0306 площею 1 га;

- кадастровий номер :03:001:0310 площею 1 га;

- кадастровий номер :03:001:0308 площею 1,0001 га;

- кадастровий номер :03:001:0309 площею 1 га;

- кадастровий номер :03:001:0307 площею 1 га;

- кадастровий номер :03:001:0305 площею 1,0001 га.

В обґрунтування заяви зазначала, що Неполоківецька селищна рада Кіцманського району Чернівецької області, до складу якої входить с. Берегомет, Кіцманського району, без її відома, як законного землекористувача, зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку на підставі Рішення сесії №16-6/2019 від 12 вересня 2019 року, присвоївши її кадастровий № :03:001:0296 та встановили точну площу - 6,85 га.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області на вчинення дій спрямованих на відчуження чи передачу третім особам у користування, таких земельних ділянок:

- :03:001:0304 площею 0,8584 га;

- :03:001:0306 площею 1 га;

- :03:001:0310 площею 1 га;

- :03:001:0308 площею 1,0001 га;

- :03:001:0309 площею 1 га;

- :03:001:0307 площею 1 га;

- :03:001:0305 площею 1,0001 га.

цільове призначення (землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), які знаходяться в адміністративних межах Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області.

Виконання ухвали доручено Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області.

Суди, керуючись частинами першою, другою статті 149, пунктом 1 частини першої статті 150, частиною першою статті 151, частиною першою статті 153 ЦПК України, дійшли висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

У серпні 2020 року Неполоковецька селищна рада Кіцманського району Чернівецької області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що судами вжито заходи забезпечення позову на підставі неналежних та недопустимих доказів. Крім того, зазначає про те, що спірні земельні ділянки не є предметом спору.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 рокунеобхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина друга статті 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом позову ОСОБА_1 тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання права на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_3 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ № 000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на те, що підставою позову є здійснення Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області реєстрації права власності на спірну земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера :03:001:0296, поділу на сім земельних ділянок, тому існує реальна загроза подальшого відчуження майна третім особам, що унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України: «З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову» (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

ОСОБА_1 вказувалось на фактичне порушення її прав та охоронюваних законом інтересів щодо набуття права на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_3 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ № 000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

Судами встановлено, що Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та присвоєння кадастрового номера :03:001:0296, поділ на сім земельних ділянок.

У такому разі наявний зв`язок між обраними ОСОБА_1 заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог у справі, оскільки заборона Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області вчиняти певні дії щодо земельних ділянок кадастровий номер :03:001:0304, кадастровий номер :03:001:0306, кадастровий номер :03:001:0310, кадастровий номер :03:001:0308, кадастровий номер :03:001:0309, кадастровий номер :03:001:0307, кадастровий номер :03:001:0305 стосується земельної ділянки відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_3 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ № 000772, що належить до предмета спору.

За обставин здійснення Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області реєстрації права власності на спірну земельну ділянку остання має можливість подальшого відчуження майна будь-яким способом третім особам, у зв`язку з чим правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що наявна можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам та охоронюваним законам інтересам ОСОБА_1 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, існує реальна

загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде реалізовано спірне майно, то ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за позовом до об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права на спадкування без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Водночас вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідачів.

При цьому обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області та не перешкоджатиме його господарській діяльності, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише вчиненням певних дій, проте не позбавляє відповідача та інших осіб права володіння і користування цим майном, зокрема не перешкоджає використанню у господарській діяльності.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області у апеляційний скарзі, які обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права на спадкування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов