Ухвала

Іменем України

25 серпня 2020року

м. Київ

справа № 209/2467/19

провадження № 61-11647ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янського Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Дніпровський ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ у Дніпропетровській області) Лесич Анни Миколаївни,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ у Дніпропетровській області Лесич А. М., в які просила:

- визнати бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області Лесич А. М., а саме: нездійснення примусового проникнення до помешкання боржника згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника, а також тривалого нездійснення розшуку рахунків боржника - неправомірною;

- зобов`язати державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області Лесич А. М. вчинити дії щодо примусового проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , виявити, описати та вилучити майно боржника для звернення стягнення на це майно за виконавчим листом. У зв`язку з чим, організувати примусове відкриття вхідних дверей зазначеної квартири силами відповідних житлових служб, підприємств (слюсарів, ремонтників, будівельників, Державної служби з надзвичайних ситуацій України тощо) із залученням співробітників поліції, понятих і стягувачів;

- зобов`язати державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області Лесич А. М. вчиняти дії щодо розшуку рахунків боржника ОСОБА_2 , в тому числі боржника як приватної особи, не рідше одного разу на два тижні.

В обґрунтування скарги зазначала, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2012 року в справі № 1-78/12 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство) і йому призначене покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Також із засудженого ОСОБА_2 на її користь у рахунок відшкодування майнової шкоди стягнуто 23 621 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн. Вирок набрав законної сили 01 вересня 2012 року.

За даним вироком Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 1-78 від 22 січня 2014 року, який нею пред`явлено на виконання до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, де 03 червня 2014 року відкрито виконавче провадження за № 43539596.

Зазначала, що 14 січня 2020 року вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 57490357.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року державному виконавцю надано дозвіл на примусове проникнення до кв. АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа (дублікат) № 1-78/12, який виданий 11 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок

відшкодування майнової шкоди 23 621 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн.

Вказувала на те, що до теперішнього часу (більш як п`ять місяців) реальних дій щодо примусового проникнення до помешкання боржника, виявлення, опису і вилучення майна боржника для звернення стягнення на це майно за виконавчим листом, згідно зазначеної ухвали суду, державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області не здійснено. В порушення вимог частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець останній раз здійснювала розшук рахунків боржника 29 жовтня 2019 року, і лише щодо рахунків боржника, як фізичної особи-підприємця. Щодо розшуку рахунків боржника, як приватної особи, з 22 жовтня 2018 року (дня відкриття виконавчого провадження) державний виконавець не вчиняла жодних дій. Крім того, останній раз вихід на адресу місця проживання боржника був здійснений державним виконавцем 16 жовтня 2019 року і до теперішнього часу (більше трьох місяців) державний виконавець на адресу боржника не виходила.

На думку заявника, зазначені обставини свідчать про бездіяльність державного виконавця щодо виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника, та розшуку рахунків боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області Лесич А. М. щодо нездійснення примусового проникнення до помешкання боржника згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника - неправомірною.

Зобов`язано державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янського ГТУЮ в Дніпропетровській області Лесич А. М. вчинити дії на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Суди, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , виходили з того, що державним виконавцем не вжиті заходи для виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника, оскільки будь-яких дій на її виконання державним виконавцем вжито не було, зокрема, не проведено огляд приміщення, не здійснено примусового проникнення до приміщення боржника шляхом його відкриття, арешту та вилучення належного боржникові майна, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчиняти дії щодо розшуку рахунків боржника ОСОБА_2 , суди виходили з того, що державним виконавцем отримані відомості з Державної фіскальної служби України про відсутність у божника відкритих рахунків як фізичної особи, а також фізичної особи-підприємця. При цьому, вимоги скаржника щодо розшуку рахунків боржника не рідше одного разу на два тижні відповідно до вимог частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасними, оскільки вони направлені на майбутнє.

У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 03 серпня 2020 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду отримав 20 липня 2020 року, в підтвердження чого надає копію конверту поштової кореспонденції.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне

оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового

рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом

касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли до висновків, які не відповідають встановленим обставинам справи.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2012 року у справі № 1-78/12 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство) і йому призначене покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Також із засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди стягнуто 23 621 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн.

Крім того, судами встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Дніпро знаходиться виконавче провадження № 57528953 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) № 1-78/12, який виданий 11 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 23 621 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн.

У ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем проведені виконавчі дії направлені на виявлення майна боржника у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: надіслані запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Міністерства внутрішніх справ України, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Згідно отриманої державним виконавцем відповідей від 22 жовтня 2018 року, 04 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 14 лютого 2019 року, 16 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року, 29 жовтня 2019 року, 15 січня 2020 року, 29 січня 2020 року Державної податкової служби України про джерела отримання доходів - інформація стосовно боржника не знайдена.

Згідно відповідей Державної податкової служби України від 22 жовтня 2018 року, 04 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 14 лютого 2019 року, 16 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року, 29 жовтня 2019 року, 15 січня 2020 року, 29 січня 2020 року про номери рахунків відкритих в банках та інших фінансових установах - інформація стосовно боржника не знайдена.

Згідно відповідей від 22 жовтня 2018 року, 04 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 14 лютого 2019 року, 16 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року, 29 жовтня 2019 року, 15 січня 2020 року, 29 січня 2020 року з Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформація стосовно боржника не знайдена.

Разом з тим, вимогами частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, державним виконавцем вчинено усі виконавчі дії відповідно до вимог чинного законодавства України про виконавче провадження.

Згідно статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина третя статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що державним виконавцем отримані відомості з Державної фіскальної служби України про відсутність у божника відкритих рахунків як фізичної особи, а також фізичної особи-підприємця. При цьому, вимоги скаржника щодо розшуку рахунків боржника не рідше одного разу на два тижні відповідно до вимог частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасними, оскільки вони направлені на майбутнє.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янського Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лесич Анни Миколаївни відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов