Справа № 510/1916/19
Провадження № 2/510/296/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 Р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , уточнені позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні уточнених позовних вимогах наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх РНОКПП; копія технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_1 ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 22.07.2016р.; копія договору дарування від 17.02.2017р.; копія договору купівлі продажу від 31.08.1993р.; копія рішення виконкому Плавінівської сільської ради № 13 від 17.03.1993р.; копія акту прийому передачі; копія рішення Плавнівської сільської ради від 22.09.2000р. № 76; копія рішення Плавнівської сільської ради від 22.09.2000р. № 77;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу на праві власності належить об`єкт нежитлового призначення, розташований, по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 31.08.1993р.

17.02.2017 року відповідач передав позивачу у дар вищезазначене нежитлове приміщення шляхом фактичного передання нерухомого майна та правовстановлюючих документів на це майно. В той же день сторони уклали письмовий договір дарування та домовились, що після підписання договору посвідчать укладений договір дарування в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене ними нерухоме майно, а позивач прийняв його, тобто, позивач фактично вступив у володіння та користування цим майном.

Через деякий час, позивач зв`язався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч, але він відмовляєтьсявід зустрічі, мотивуючи нестачею часу для оформлення договору в нотаріальному порядку. Позивач неодноразово телефонував відповідачу, однак від зустрічей відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивач вважає, що він ухиляється від нотаріального посвідчення договору дарування.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню

Згідно ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач прийняв майно, фактично вступив у володіння цим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо нежитлової будівлі та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дарування нерухомого майна дійсним та визнати право власності на об`єкт нежитлового призначення (громадський будинок), розташований, по АДРЕСА_1 за позивачем.

Керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України (2003 р.), ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нежитлового призначення (громадський будинок), розташований, по АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: основного приміщення літ. А, загальною площею 241,80 кв.м., склад літ. Б, загальною площею 42,40 кв.м., огорожі № 1, споруди № 2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков