справа № 208/1826/20
№ провадження 2/208/1434/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Вілковій Ю.В., позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року по справі № 208/4636/13 йому були присуджено сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини заробітку.

Також на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року йому було присуджено сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Окрім дітей також на утриманні має матір похилого віку, яка потребує матеріальної підтримки від нього. Такий розмір аліментів суттєво змінив його матеріальній стан.

Тому, просить суд зменшити розмір аліментів визначених та стягнутих за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року з нього, РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів визначених та стягнутих за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року з нього, РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заяви, клопотання позивача, відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала відзив на позов, у якому посилається на те, що у позивача сімейне становище не змінилось. Перед дитиною по аліментам від іншої жінки заборгованості у позивача відсутня, а перед ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам в розмірі п`ять тисяч гривень. Також пенсія матері позивача становить 3000 грн., прожитковий мінімуму на 2020 рік становить 2189 грн., тобто розмір пенсії є достатнім для її утримання.

Суд, вислухавши сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Процесуальні дії по справі.

01 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року по справі № 208/4636/13 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вирішено стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини заробітку (а.с.6).

На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року були присуджені аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (а.с7).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має матір похилого віку - ОСОБА_9 , яка є пенсіонером, що вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.8).

Застосовані норми права

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дна дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_1 перебуваючи в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 мешкають з нею однією сім`єю, з метою ухилення від свого обов`язку по матеріальному утриманню дитини ОСОБА_6 створили штучний позов про стягнення аліментів на дитину від їх шлюбу без мети реального виконання судового рішення є безпідставним, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_3 належних та допустимих доказів в підтвердження цих обставин не надано.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров`я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року по справі № 208/4636/13 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вирішено стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6).

На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року були присуджені аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7).

Згідно довідок ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» № 018/1434 від 17.12.2019 року позивач працює на підприємстві ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з нього проводиться стягнення аліментів на утримання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25,0% по теперішній час та проводиться стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25,%, заборгованість складає 5 358,61 грн. (а.с.46).

За встановлених обставин суд вважає, що у позивача змінився сімейний стан та матеріальний стан, оскільки він за двома рішеннями суду сплачує аліменти, розмір яких ставить його у скрутнем становище, що є підставою для зменшення визначеного раніш розміру аліментів на утримання дітей.

При цьому позивач має на утриманні двох дітей і отримувачами аліментів є різні особи, тому є підстави для зменшення присуджених рішенням суду розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів).

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що матеріальний стан позивача не змінився, суд не бере до уваги, оскільки доказів про те, що матеріальний стан позивача покращився відповідачем не надано, натомість позивач довів, що його сімейний стан змінився, матеріальний стан погіршився, оскільки народилась друга дитина, на утримання якої проводиться стягнення аліментів, що у розумінні ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Виходячи з викладеного суд вважає, що задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частку доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати зазначеним принципам справедливості та неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Щодо судових витрат

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідачів на користь позивача, що документально підтверджено.

Керуючись суд, ст. ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 7, 19, 141, 206, 268, 272, 273 ЦПК України суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів визначених та стягнутих за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів визначених та стягнутих за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.