Єдиний унікальний номер справи 357/5421/19
Провадження №22-ц/824/7840/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.

розглянувши справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу, обґрунтовуючи наступним:

01.01.2016 року між сторонами був укладений договір розподілу природного газу. 11.06.2018 року працівниками оператора ГРМ виявлено несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, лічильника газу). Оскільки відповідач з 02.08.2018 року припинив свою діяльність як суб`єкта господарювання, позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та судові витрати.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року провадження у справі закрито з підстав віднесення даного спору до господарської юрисдикції.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. Вважає висновки суду щодо неможливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства помилковими. Дата нарахування зобов`язання співпала з датою ліквідації ФОП, а тому нарахування відбулося на фізичну особу, відтак такий спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Із наведених доводів просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду. З наведеною позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Як цілком слушно зазначив суд першої інстанції, предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, прямо передбачених законом), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Здати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін. Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується й самим апелянтом, Типовий договір розподілу природного газу від 01 січня 2016 року був укладений шляхом підписання заяви-приєднання №09427VDN4TAP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) саме між ПАТ «Київоблгаз» та ОСОБА_1 як фізичною особою підприємцем. При цьому постачання газу здійснювалося для забезпечення господарської діяльності відповідача в кафе «Затишок».

11 червня 2018 року працівниками оператора ГРМ виявлено несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, лічильника газу), що підтверджується Актом про порушення №2315. З 03.08.2018 року ФОП ОСОБА_1 було припинено підприємницьку діяльність. В той же час в рамках даної справи позивач вимагає відшкодування матеріальної шкоди за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за період з 16.03.2018 р. по 08.06.23018 р.,про що прямо вказував представник позивача в ході розгляду апеляційної скарги. Таким чином припинення відповідачем статусу підприємця в день проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу не змінює характер правовідносин, які можуть бути підставою для вимог позивача.

Не погоджується колегія суддів й з позицією апелянта з приводу того, що спірні зобов`язання відповідача виникли саме 03.08.2018 р., оскільки зобов`язання з відшкодування шкоди можуть виникати саме з факту її спричинення, а не з рішення про її стягнення.

Про необхідність віднесення розгляду спорів щодо зобов`язань ФОП, яка на дату подання позову втратила такий статус, перед іншими юридичними особами до юрисдикції господарських судів зазначено й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, на яку цілком слушно посилався суд першої інстанції.

Враховуючи, встановлені обставини та наведені вимоги закону, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько