Дата документу 18.08.2020 Справа № 554/4666/20
Справа №554/4666/2020
Провадження №2/554/1579/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Титар Л.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»про зняття арешту з коштів боржника, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Шевченківського ВДВС у м. Полтаві про зняття арешту з коштів боржника. В якій прохала: постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтава ГТУЮ у Полтавській області Яресько Л.В. про арешт майна боржника від 26.11.2019 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для здійснення виплати заробітної плати. Вирішити питання відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову зазначила, що на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Полтаві знаходиться виконавче провадження № 60654919 з виконанню виконавчого листа № 554/2392/19 виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 28.10.2019 про стягнення з позивача, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у сумі 78 522 грн. 93 коп. 26.11.2019 старшим держвиконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Полтава ГТУЮ у Полтавській області Яресько Л.В. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках ОСОБА_1 , а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику. В результаті цього було арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для зарахування заробітної плати (IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 ). В зв`язку з чим з грудня 2019 року позивач не може отримувати належну їй заробітну плату, яка являється єдиним джерелом її існування, не має можливості оплачувати комунальні платежі та взагалі не має засобів для існування. Особливо гостро постала ця проблема в умовах пандемії та запровадження карантину. До грудня 2019 року позивачу не було відомо про відкриття виконавчого провадження № 60654919. Лише коли позивач не змогла в черговий раз отримати свою заробітну плату та звернулась з даним питанням до банківської установи, дізналась про стягнення коштів з неї та про відкриття вищевказаного виконавчого провадження. Як з`ясувалось, на картковий рахунок позивача був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 26.11.2019. Жодних постанов про відкриття провадження та про накладення арешту на майно боржника позивачу не надходило до даного часу. З січня 2020 року з заробітної плати позивача здійснюються щомісячні відрахування на підставі постанови держвиконавця ОСОБА_3 від 09.12.2019 про звернення стягнення на заробітну плату в рамках вищевказаного виконавчого провадження. ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення боргу, але накладення арешту на спеціальні банківські рахунки вважає незаконним та перевищенням повноважень держвиконавця. З метою забезпечення своїх прав, позивач письмово звернулася до начальника Шевченківського ВДВС у місті Полтаві з проханням скасувати постанову держвиконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться у вигляді заробітної плати на рахунку для виплат, але отримала усну відповідь про те, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду. З 01.09.2005, ОСОБА_1 , офіційно працює на посаді керівника музичного у Початковій школі № 46 Полтавської міської ради, і на зазначений вище рахунок (картку) зараховується належна позивачу заробітна плата. Інших видів доходу не має. Постанова держвиконавця ОСОБА_3 від 26.11.2019 про арешт коштів боржника позбавила позивача права на розпорядження заробітною платою, а саме її залишком після звернення стягнення. Тобто, держвиконавцем ОСОБА_3 фактично звернено стягнення на 100 відсотків заробітної плати, що суперечить чинному законодавству, через що звертається до суду з даним позовом (а.с.1-7).

05 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в справі №554/4666/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи АТ КБ «Приватбанк». Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годин на 15 липня 2020 року (а.с.17,18).

22 червня 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в яких зазначили, що прохають проводити судові засідання за відсутності представника третьої особи, рішення за результатами розгляду справи прийняти на власний розсуд суду (а.с.28).

08 липня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми). В якому зазначили, що державним виконавцем 26.11.2019 керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника в якій зазначено про необхідність накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках, відкритих ПАТ КБ «Приватбанк», а також вказано: « та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.... в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 86675,22 грн.». Перелік коштів на які заборонено звертати стягнення передбачений ст.73 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу при усиновленні дитини; допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомогу на дітей одиноким матерям; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; допомогу на лікування; допомогу на поховання; щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. Стягнення не здійснюється також із сум: неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; грошової компенсації за видане обмундирування і . натуральне постачання; вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження. Серед вказаного переліку відсутня заборона накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку ОСОБА_1 , а тому вказана норма не є підставою для зняття арешту з рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк». З метою уникнення випадків накладення арешту на такі види доходу/коштів постанова про накладення арешту містить припис: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». При цьому банком накладено арешт на всі рахунки без виключення, зважаючи на припис постанови. Також, в довідці № К(ЖТА39ЕУЕЖ)75Е8 ВІД 21.05.2020 зазначено, що на даний картковий рахунок надходить заробітна плата, а також може бути зарахована будь-яка інша виплата (переказ). У зв`язку з чим прохають, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Розглянути справу №554/4666/20 без участі представника установи (а.с.34-37).

17 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 . В якій зазначила, що відповідачем після отримання від позивача інформації та документів щодо призначення арештованого рахунку не вчинено взагалі ніяких дій для усунення порушення норм законодавства та її прав, хоча така можливість і такі прецеденти є. У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, хоча арешт рахунку, на який перераховується заробітна плата ніяк не сприяє більш швидкому виконанню рішення суду та погашенню заборгованості, а лише позбавляє позивача можливості отримувати заробітну плату. Є незрозумілим і недоречним посилання у відзиві відповідача на ст.ст. 10, 18, 48, 73 ЗУ «Про виконавче провадження» адже у позовній заяві зазначила, що не заперечую проти стягнення заборгованості. Позивач вважає протиправним те, що внаслідок дій держвиконавця її позбавлено можливості отримувати частину заробітної плати, яка залишається після здійснення щомісячних відрахувань на підставі постанови держвиконавця в рамках того ж самого виконавчого провадження і, таким чином, позбавлено засобів до існування. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач цитує норми ЗУ «Про виконавче провадження» та оминає питання порушення норм Конституції України, трудового законодавства і законодавства про оплату праці а також тему наявності у виконавчої служби можливості самостійно виправити ситуацію, що склалася. Відповідач (при наявності законодавчого обмеження на стягнення коштів які знаходяться на рахунку IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 для здійснення виплати заробітної плати, при наявності факту здійснення з січня 2020 року щомісячних відрахувань з заробітної плати для погашення заборгованості в рамках цього ж виконавчого провадження) не обґрунтував необхідність та не навів належних підстав для застосування в даний час арешту коштів, які знаходяться на даному рахунку, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем. Позиція позивача базується на наступному: як зазначено у ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів …проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами… Статтею 2 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено засади, з дотриманням яких здійснюється виконавче провадження і серед них: верховенства права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність. Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно п.7 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Відповідно до вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. В ч.ч. 3, 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» вказано, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Тобто, виокремлення рахунків, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України,… на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається належить до повноважень виконавчої служби. Але, нажаль, відповідач з незрозумілих для мене причин не скористався такими повноваженнями. Згідно зі статтею 68 вищевказаного Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Відповідно до ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечними діяннями, - 50 відсотків; за іншими видами стягнення, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків. Тобто чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення стягнень із заробітної плати. Державним виконавцем при винесенні спірної постанови в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме: заробітну плату, що знаходяться на картковому рахунку, який відкритий та використовується для виплати заробітної плати порушено мої права на одержання заробітку за працю, позбавлено мене джерел до існування, не дотримано умов та порядку звернення стягнення на заробітну плату, визначених ст.ст. 68 - 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Тому дії держвиконавця під час винесення зазначеної постанови про накладення арешту на грошові кошти є неправомірними. Крім того, вжиття такого заходу не забезпечує реальне виконання рішення суду, а списання коштів у розмірі 20% від заробітної плати забезпечується без накладення арешту. Поновлення порушеного права позивача на отримання заробітної плати можливе шляхом зняття арешту з коштів, що надходять на рахунок IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий на моє ім`я в АТ КБ «Приватбанк» для здійснення виплати заробітної плати, у зв`язку з чим прохає задовольнити позовні вимоги (а.с.54-59)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач Шевченківський ВДВС міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (місто Суми) до суду свого представника не направили будучи належним чином повідомлені шляхом отримання судових повісток. Надали суду відзив на позовну заяву, в якій прохали у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та розглянути справу №554/4666/20 без участі представника Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми). Також надіслали клопотання про розгляд справи без участі представника установи(а.с.34-37, 50).

В судове засідання третя особа ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду пояснення, в яких зазначили, що прохають проводити судові засідання за відсутності представника заінтересованої особи, рішення за результатами розгляду справи прийняти на розсуд суду (а.с.28).

В судове засідання третя особа АТ КБ «Приватбанк» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими (а.с.36).

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що 29 травня 2019 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист №554/2392/19 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 76 601 грн. 93 коп., судовий збір у розмірі 1 921 грн., всього78 522 грн. 93 коп. (а.с.10)

26 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Яресько Л.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №60654519. Накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах) та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, в АТ КБ «ПриватБанк», що належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.8).

09 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Яресько Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №60654519 (а.с.9).

Таким чином, арешт був накладений у 2019 році відповідно до постанови Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про арешт коштів боржника при примусовому виконанні виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №554/2392/19.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до вимог статті 466 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів..

Відповідно до ч. 2 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, якщо строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, то суд може його поновити.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку на подання позову.

Згідно п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження вищевказаним майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Згідно п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Яресько Л.В. про арешт майна боржника від 26.11.2019 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти станом на 18.08.2020, що знаходяться на рахунку на ім`я ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для здійснення виплати заробітної плати. В іншій частині позову - скасувати постанову в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок, відмовити. Оскільки суд не виносить рішення про дії які можуть відбутися в майбутньому.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» : розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст. 84 ЦПК України : 1. витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 750 грн. Оскільки, позивачем не надано доказів понесених витрат на правничу допомогу.

Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 840 грн. 80 грн. (а.с.7а).

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторонни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 263, 350, 354 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»про зняття арешту з коштів боржника - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову.

Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Яресько Лідії Віталіївни про арешт майна боржника від 26 листопада 2019 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти станом на 18 серпня 2020 року, що знаходяться на рахунку на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та поживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт: НОМЕР_4 , виданий Октябрським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 14 липня 2015 року, IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для здійснення виплати заробітної плати.

Судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позову - відмовити.

Складання повного тексту відкладено на 5 (п`ять) робочих днів 26 серпня 2020 року.

Позивач - громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Біла Церква Київської області зареєстрована - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: 36023, м. Полтава, вулиця Стешенка,6, .

Третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса - 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, , п/р № НОМЕР_5 в ПАТ «ТАСкомбанк», МФО 339500.

Третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м.Київ, вулиця Грушевського, будинок №1 Д, , рахунок № НОМЕР_6 , МФО №305299.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2020 року.

Суддя І.О.Блажко