Провадження № 2-о/470/13/20
Справа № 470/495/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Березнегуватська селищна рада про встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців, що фактично її прийняли,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року заявник звернувся до суду з відповідною заявою у якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка (рідна сестра його батька) ОСОБА_2 . Його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті тітки відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9.1862 га. На день смерті тітка була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані її діти дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 . На випадок смерті ОСОБА_2 склала заповіт за яким все належне їй майно заповіла сину ОСОБА_5 , який спадщину після її смерті прийняв оскільки на день смерті проживав разом з нею, однак до нотаріуса за оформленням спадкових прав не звертався та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його сестра ОСОБА_4 яка проживала разом з ним на день смерті однак за оформленням спадкових прав до нотаріуса не зверталась. Спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не має, оскільки у шлюбі вона не перебувала та дітей не мала. Нотаріусом йому біло відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті тітки, оскільки через відсутність будинкової книги не було видано довідку про місце проживання тітки та склад її сім`ї. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та коло спадкоємців які прийняли спадщину після її смерті, а саме її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Заявник в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 (за довіреністю від 01 жовтня 2019 року) в судове засідання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги викладенні у заяві підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Заінтересована особа по справі Березнегуватська селищна рада до суду направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти вимог заявника не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи, а саме повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області померла ОСОБА_2 (а.с.12-13). Померла доводилась заявнику рідною тіткою, що підтверджується копією рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року, яким було встановлено факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 як між рідним племінником та тіткою по лінії батька ( а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9.1862 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.15-16). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за життя, а саме 02.11.2000 року ОСОБА_2 склала заповіт зареєстрований за реєстровим номером №986, за яким все належне їй майно, де б воно не було і не знаходилось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, а також все те, на що вона як за законом матиме право, заповіла своєму синові ОСОБА_5 повністю (а.с.58).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року п. 1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК УРСР - місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме,- місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно пункту 114 глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 1994 року за № 152/361 (в редакції що діяла на час відкриття спадщини) - місце відкриття спадщини підтверджується: свідоцтвом органів реєстрації актів громадянського стану про смерть спадкодавця, якщо останнє постійне проживання його і місце смерті збігаються; довідкою житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації або з місця роботи померлого про постійне місце його проживання; записом у будинковій книзі про постійну прописку спадкодавця, а якщо місце проживання померлого невідоме, - документом (довідкою виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів та ін.) про місцезнаходження спадкового майна або його частини.

У випадку відсутності у спадкоємців зазначених документів державний нотаріус вимагає копію рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення місця відкриття спадщини. Також згідно з пунктами 1.12 та 1.14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/05 від 22.02.2012 року (далі Інструкція) - місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

З копії відповіді Державного нотаріального архіву Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24 січня 2019 року № 108/01-21-1, копії запису акта про смерть № 110, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копії листа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 16 лютого 2018 року убачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала на день її смерті по АДРЕСА_1 (а.с.11-13). Відповідно місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

За абзацом першим статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За статтею 548 ЦК УРСР - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначенні в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 1994 року за № 152/361 (далі Інструкція) (в редакції що діяла на час відкриття спадщини) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанції про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері не звертався (а.с.17). Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що на день смерті ОСОБА_2 разом з нею були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 її син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4 (а.с.18-23,29), вказане свідчить про те, що останні прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 в рівних частинах фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією запису акту про смерть № 5961 від 09 грудня 2004 року (а.с.26), на день смерті останній у зареєстрованому шлюбі не перебував та не мав дітей (а.с.24-25), спадкова справа після його смерті не відкривалась, однак його сестра ОСОБА_4 прийняла спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом з братом. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, на день смерті вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала та дітей не мала.

14 березня 2020 року заявнику завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою було надано роз`яснення про неможливість оформлення спадкових прав після смерті тітки ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення місця відкриття спадщини та спадкоємців, які фактично прийняли спадщину після її смерті ( а.с.30).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним, за ч.2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши наявні у справі докази суд доходить висновку, що заява заявника є обґрунтованою, факти які він просить суд встановити мають для нього юридичне значення, оскільки дозволяють реалізувати спадкові права після смерті тітки ОСОБА_2 .

Керуючись статями 76-89,263-265,268,273,315-319ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про встановлення місця відкриття спадщини, спадкоємців, що фактично її прийняли, задовольнити.

Встановити що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_1 .

Встановити факт що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник:

ОСОБА_1 - адреса реєстрації та місця проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Заінтересована особа по справі:

Березнегуватська селищна рада - адреса Соборно - Миколаївська площа,10 смт.Березнегувате Березнегуватський район Миколаївська область, код ЕДРПОУ 04375808.

Суддя С. Ф. Орлова