ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙ СУД
11 лютого 2020 року м. Херсон
справа № 766/2762/19
провадження № 22-з/819/4/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
секретарГеленко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 , її представника - адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-35-люкс» по усунення перешкод та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 01 серпня 2019 року,
01 серпня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнив та постановив усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_1 - до квартир АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 - до квартир АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 - до квартир АДРЕСА_3 .
Суд стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 768,40грн, тобто по 256,13грн з кожного.
Постановою від 10 грудня 2019 року суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа- Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-35-люкс» про усунення перешкод та зобов`язання вчинити певні дії відмовив.
Питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом не вирішувалося.
24 грудня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 та її представника- адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення.
Посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, заявники просили ухвалити додаткове рішення про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених нею судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 153,50 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень, а всього: - 6 153,50 грн.
У підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат заявники послалися на квитанцію №ПЕ1493 від 29.08.2019 року (оригінал якої міститься в матеріалах справи) про сплату ОСОБА_1 судового збору при поданні апеляційної скарги та квитанцію №ПН1140 від 20.11.2019 року (оригінал якої міститься в матеріалах справи) про перерахування ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання «Веріковська, Дяченко та Партнери» грошових коштів за надані послуги згідно із договором про надання правової допомоги від 01.08.2019 року.
Заявники також зауважили, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом даної цивільної справи у апеляційному суді, а також докази та підстави понесених учасником справи судових витрат були надані суду апеляційної інстанції у передбачені нормами процесуального права строки.
04 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній просив ухвалити додаткове рішення про стягнення із ОСОБА_3 судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги в розмірі 1 153,50 гривень, зазначивши, що про стягнення цих витрат ним заявлено в апеляційній скарзі.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах питання, що підлягає судовому розгляду, колегія суддів зробила висновок про те, що заяви підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до частини восьмої якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки про стягнення з позивача сплаченого при поданні апеляційної скарги судового збору у розмірі 1 153,50 грн ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили в апеляційних скаргах, додавши до них документ про сплату судового збору (а.с.50, 56, 123), а про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - 03.12.2019 року (до початку судових дебатів) відповідну заяву зробила представник ОСОБА_1 -адвокат Веріковська Т.А., надавши суду засвідчені належним чином копії договору про надання правничої допомоги, додаткової до нього угоди, квитанцію про витрати та детальний опис робіт (наданих послуг), колегія суддів вважає, що підстави для залишення заяви відповідача ОСОБА_1 , її представника-адвоката Веріковської Т.А. та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відсутні, тому порушене заявниками питання підлягає вирішенню у порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, пунктом четвертим частини першої якої передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Обмежень у стягненні із відповідної сторони суми сплаченого іншою стороною судового збору за наведеним вище правилом норми цивільного процесуального законодавства не містять, тому ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позову є підставою для стягнення із позивача на користь відповідачів сплаченого кожним із них при поданні апеляційної скарги судового збору в розмірі 1 153,50 гривень.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови у задоволенні позову- на позивача (пункт другий частини другої статті 141 ЦПК України).
Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Порядок та умови розподілу судових витрат на правничу допомогу регулює стаття 137 ЦПК України, відповідно до положень якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до умов укладеного між Адвокатським об`єднанням «Веріковська, Дяченко та Партнери» як виконавцем та ОСОБА_1 як замовником 01 серпня 2019 року договору про надання правничої допомоги №ВТА 0029 з врахуванням додаткової угоди до цього договору від 08.08.2019року ( апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 29.08.2019 року) виконавець надає замовнику професійну правничу допомогу у справі №766/2762/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа- ОСББ «Миру-35-люкс», про усунення перешкод у користуванні приміщеннями спільної сумісної власності та зобов`язання вчинити певні дії, в суді апеляційної інстанції, а саме: надання консультацій, складання процесуальних документів, представництво інтересів замовника, зокрема, в судах будь-якої юрисдикції та ланки. Сторони досягли згоди, що замовник сплачує виконавцеві передоплату за надання послуг у розмірі 5 000гривень за послуги, перелік яких наведений вище.
Сторони зазначеної угоди передбачили, що надання виконавцем допомоги, що складає предмет цього договору, буде здійснюватися особисто виконавцем або його фахівцями (пункт 2.3 договору).
Адвокат Веріковська Т.А. надала суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних нею та необхідних для надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи №766/2762/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року, із якого вбачається, що адвокатом витрачено: одну годину часу на надання ОСОБА_1 усних консультацій вартістю 250 гривень; одну годину - для здійснення аналізу обставин справи та визначення перспективи вирішення даної справи з досягненням бажаного результату, аналізу діючого законодавства та судової практики у справах з аналогічними правовідносинами вартістю 300 гривень; три години часу витрачено на складання процесуальних документів, а саме: апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 01.08.2019 року; клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів від 21.11.2019 року; письмових пояснень від 05.11.2019 року, вартістю 1 500 гривень (500грн за одну годину роботи); дві години витрачено на безпосередню участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції вартістю 4 000гривень (2 000грн за одну годину роботи). Загальний розмір вартості послуг становить 6 050гривень (а.с.170).
20 листопада 2019 року ОСОБА_1 внесла на рахунок Адвокатського об`єднання «Веріковська, Дяченко і партнери» 5 000 гривень в рахунок оплати за договором про надання правової допомоги (а.с.173).
Із матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга та пояснення до апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , підписані ОСОБА_1 та адвокатом Веріковською Т.А., яка також двічі зверталася до суду апеляційної інстанції із клопотаннями про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, що були задоволені судом лише в частині долучення до матеріалів справи копії Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру- 35-люкс» (а.с.48-50, 104, 106-108, 136-137).
Адвокат Веріковська Т.А. брала участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції: 05.11.2019 року з 17 год. 34хв. до 19 год. 04хв. (1год.30хв.); 03.12.2019 року з 14 год. 23хв. до 15 год.23хв.(1 година); 10.12.2019 року з 17 год. 27хв. До 18 год.33хв.(1 година), (а.с.112-115, 156-161, 174-177)(всього 3год.30хв.).
Відповідач ОСОБА_3 09 грудня 2019 року подав суду апеляційної інстанції письмову заяву та просив у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити. В обґрунтування своєї позиції послався на ту обставину, що заявник не виконала вимог норм процесуального права (частини першої статті 134, пункту 9 частини першої статті 175, пунктів 7 та 8 частини третьої статті 178 ЦПК України) щодо зазначення попередніх та орієнтовних сум всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи.
Крім того, ОСОБА_3 звернув увагу суду на те, що номер ордера і його текстовий зміст виконаний одним почерком та однією кульковою ручкою та зазначив, що ордер видано адвокатом Веріковською Т.А. із порушенням пункту восьмого Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17.12.2012 року(а.с.168-169).
Наведена обставина потребувала перевірки та була перешкодою для вирішення питання про розподіл судових витрат при ухваленні судом апеляційної інстанції судового рішення 10.12.2019 року.
Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути, серед іншого, ордер, яким є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої(правової) допомоги (нова редакція) та визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, крім Додатку № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року та пункту 18 Положення, які діють до 01 січня 2022 року.

Цим же рішенням адвокатам України дозволено в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону та передбачено, що Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

У даній цивільній справі у підтвердження своїх повноважень адвокат Веріковська Т.А. надала суду апеляційної інстанції ордер серії МК №96226, виготовлений друкарським способом, що відповідає Типовій формі ордера, яка є додатком №1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, та містить усі передбачені пунктом 12 наведеного Положення реквізити. Його серія (МК) відповідає присвоєній Радою адвокатів України для Миколаївської області серії, а номер (96226) відповідає номеру отриманої нею в установленому законом порядку ордерської книжки (№№96200-96249).

Таким чином, ордер на надання правової допомоги серії МК №96226 від 29.08.2019 року містить усі обов`язкові реквізити, передбачені положенням та типовою формою ордера, затвердженим Радою адвокатів України відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а отже, є належним документом, який підтверджує повноваження адвоката Веріковської ОСОБА_8 на надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 .

При цьому та обставина, що номер ордера і його текстовий зміст виконані одним почерком та однаковою кольоровою кульковою ручкою, як про це зазначив у своїх запереченнях ОСОБА_3 , не має правового значення для вирішення питання щодо повноважень адвоката Веріковської Т.А. як представника відповідача ОСОБА_1 у цивільній справі та не може бути підставою для відмови стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у відшкодуванні судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Не є підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат і той факт, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 не подала попереднього розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки частина друга статті 134 ЦПК України, яка регулює питання щодо попереднього визначення суми судових витрат, передбачає право, а не обов`язок суду, відмовляти у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, в той час, як частинами п`ятою та шостою статті 137 ЦПК України, якою врегульовано питання витрат на професійну правничу допомогу, передбачено, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу (частина шоста статті 137 ЦПК України).

ОСОБА_3 не подавав до апеляційного суду клопотанням про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката та неспівмірність цих витрат не доводив, а лише послався на неподання нею попереднього розрахунку суми судових витрат та в усних поясненнях зазначив про те, що визначена адвокатом вартість її роботи є необґрунтованою, а складені нею клопотання були залишені судом апеляційної інстанції без задоволення.

Однак статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Наведена норма матеріального права свідчить про те, що вартість винагороди адвоката визначається за домовленістю сторін, а не законом.

Співмірність цієї винагороди із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт тощо перевіряється судом, який розглядає справу, за клопотанням іншої сторони щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін на професійну правничу допомогу законом не встановлений.

Та ж обставина, що складені адвокатом Веріковською Т.А. клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів не були задоволені судом, врахована нею при визначенні суми гонорару, оскільки за наданим детальним описом робіт (наданих послуг) їх вартість визначена адвокатом у розмірі 6 050 гривень, а ОСОБА_1 сплатила на рахунок Адвокатського об`єднання «Веріковська, Дяченко і партнери» 5 000 гривень, які й просить стягнути із ОСОБА_3 .

Що ж стосується неподання ОСОБА_1 попереднього розрахунку суми судових витрат, то подання такого розрахунку на стадії апеляційного розгляду справи нормами цивільного процесуального права не передбачено, в той час як йдеться про понесені нею судові витрати при перегляді справи в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що встановлені законом підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, чи для відмови у покладенні цих витрат на позивача, зважаючи, що у задоволенні заявлених ним вимог відмовлено, відсутні, а тому заяви відповідача ОСОБА_1 , її представника-адвоката Веріковської Т.А., відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , її представника - адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судові витрати у розмірі 6 153 грн 50 коп. (шість тисяч сто п`ятдесят три гривні 50 коп.).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 1 153,50 грн.(одна тисяча сто п`ятдесят три гривні 50 коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст додаткової постанови складено 12 лютого 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова