Провадження №: 4-с/755/64/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві на дії та бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві на дії та бездіяльність державного виконавця. Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд визнати неправомірною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, яка полягає у невиконанні вимог ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 40864753; Зобов`язати посадову особу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 40864753; Визнати неправомірною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, яка полягає у не зупиненні виконавчого провадження у строки передбачені ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати дії неправомірними Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, які полягають у передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , на електронних торгах 06.08.2019 року; визнати дії неправомірними Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, які полягають у передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , на електронних торгах 28.10.2019 року; визнати дії неправомірними Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, які полягають у передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , на електронних торгах 16.11.2019 року; Зобов`язати посадову особу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві усунвти порушені права боржника ОСОБА_1 , які полягаю у незаконній передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 електронних торгах 06.08.2019 року, 28.10.2019 року, 16.11.2019 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження № 40864753 з примусового виконання виконавчого листа №2604/29397/12 виданого 19.06.13 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 675 855,98 грн. 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було подано до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві заяву про закінчення виконавчого провадження№ 40864753 на підставі п. 15. Ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». В цей же день уповноваженою особою органу було отримано дану заяву, однак в порушення вимог ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закриття виконавчого провадження винесено не було. Таким чином Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві проігнорував заяву ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження, в результаті чого подав на реалізацію майно.

Боржник в судове засідання не з`явилась свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Стягувач в судове засідання не з`явився свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. На адресу суду стягувачем ОСОБА_2 було направлено письмові заперечення на скаргу, в яких останній просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Дніпровський районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з`явився, надавши копії матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року ухваленим у цивільній справі № 2604/29397/12 позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року у розмірі 84 142,29 дол. США, що станом на 28.11.2012 року згідно курсу НБУ становить 672 549,32 грн., пеню у розмірі 79 555,61 грн. та стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 1 609,50 грн. (а.с. 104-107).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2013 року апеляційну скаргу було задоволено частково, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року змінено в частині стягнення нарахованої пені за прострочення погашення заборгованості по кредиту, зменшивши розмір пені за прострочення сплати кредиту з суми 79 555,61 грн. до суми 3 306,66 грн.

19 червня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було виконавчий лист № 2604/29397/12 на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 672 549,32 грн. та пені у розмірі 3 306,66 грн.

25 липня 2013 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу якою касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» було відхилено, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2013 року залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Шеремет Ю.М. від 21.11.2013 року відкрите виконавче провадження № 40864753 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/29397/12 виданого 19.06.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 675 855,98 грн.

19 травня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Шеремет Ю.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51141805 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/29397/12 виданого 19.06.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 675 855,98 грн.

У провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження № 40864753 з примусового виконання виконавчого листа №2604/29397/12 виданого 19.06.13 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 675 855,98 грн.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було подано до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві заяву про закінчення виконавчого провадження№ 40864753 на підставі п. 15. Ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. Вказані положення також кореспондуються із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Права та обов`язки виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. В тому числі, виконавець зобов`язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

Звертаючись до суду заявник просить визнати дії та бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві щодо розгляду її заяви від 28.10.2019 року про закінчення виконавчого провадження та передачу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Таким чином, з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження» саме на державного виконавця покладено обов`язок розглянути у визначені строки клопотання сторони виконавчого провадження та повідомити про результати його розгляду, а не на відділ державної виконавчої служби як орган.

Під бездіяльністю слід розуміти невиконання певною особою обов`язків, визначених законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги щодо визнання бездіяльності незаконною заявлені не до належної особи.

Крім того, будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавста прав стягувача як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві на дії та бездіяльність державного виконавця не підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві на дії та бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Скаржник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суб`єкт оскарження: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20).

Стягувач: ОСОБА_2 (адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 39, оф. 515 ).

Суддя: