КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/14788/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/9793/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Стрижеуса А.М.

при секретарі Гойденко Д.В.

учасники справи

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство

«Комерційний банк «Експобанк»

Деснянський районний відділ

державної виконавчої служби м. Київ

Головного територіального управління юстиції у м. Києві

боржник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконанняу справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у квітні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа посилаючись на те, що на підставі договору від 06.03.2018 № 51 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» банк відступив заявнику право вимоги до боржника ОСОБА_1 . Згідно матеріалів кредитної справи, яка передана новому кредитору, виконавчий лист № 2-11349/2009 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2009 у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором перебував на виконанні у Святошинському РВДВС м. Києва. 22.07.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 24.05.2013 винесено постанову про розшук майна боржника, а 26.12.2014 - постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист передано до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва. ПАТ «КБ «Експобанк» 17.09.2015 зверталося із заявою до Святошинського РВДВС м. Києва про надання належного підтвердження направлення виконавчого листа, але такого доказу представник відділу не надав. Банк також звертався до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва із заявами про хід виконавчого провадження проте відповіді не отримав. Відтак виконавчий лист при пересилці було втрачено, що призвело до пропуску строку для повторного його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019 заяву задоволено. Замінено стягувача у виконавчому листі по справі № 2-11349/2009, виданому Шевченківським районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом ВАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме ВАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також задоволено вимоги про видачу дубліката виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення його до виконання.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити. Посилається на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не встановив коли почався перебіг строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи не закінчився він на час подачі товариством заяви, та не врахував, що дублікат виконавчого листа може бути видано, якщо не закінчився строк пред`явлення його до виконання. Суд не навів мотивів визнання причини пропуску такого строку поважними. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2010, останній день пред`явлення виконавчого листа до виконання 01.01.2013. Доказів про те, що у цей строк виконавчий лист передавався на виконання не надано. У Єдиному реєстрі виконавчих проваджень відсутні відомості про виконавче провадження № 27816148 чи про будь - яке інше провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «КБ «Експобанк». Ухвала суду ґрунтується на припущеннях про те, що виконавче провадження закінчено, не вказуючи при цьому коли така подія відбулася. Якщо припустити, що обставини, про які заявник вказує існували, то стягувач 17.09.2015 вже знав про винесення виконавцем постанови про направлення виконавчого листа до іншої виконавчої служби. Про будь - які поважні причини не звернення до суду для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа стягувач протягом 3 років 5 місяців заявник не вказує. Крім того, він не був повідомлений про розгляд справи. Підпис про отримання ним рекомендованого відправлення йому не належить, вважає, що судова повістка взагалі не направлялася.

У відзиві ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що рішення суду боржником не виконане, а виконавчий лист при пересилці втрачено, що призвело до неможливості своєчасно повторно подати виконавчий лист до виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Експобанк» 342 068,10 грн та судові витрати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч. 2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні суд першої інстанції виходив з того, що відбулася заміна стягувача правонаступником.

Такі висновки суду відповідають встановленим у справі обставинам.

На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником ПАТ «КБ «Експобанк» надано договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 51, від 06.03.2018, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у томі числі за договором кредиту і забезпечення № 06А від 04.01.2008, укладеного між ВАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 .

Відтак висновки суду в частині задоволення заяви про заміну стягувача ґрунтуються на наданих заявником доказах, які є належними та допустимими. Апелянтом ці докази не спростовані.

Задовольняючи інші вимоги заявника суд виходив з того, що виконавчий лист втрачено, а строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.

Колегія суддів не може погодитисяз такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні причини, які об`єктивно не дали змоги стягувачу своєчасно подати документ до виконання.

Заявник обґрунтовує вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання тим, що попередній стягувач своєчасно пред`явив виконавчий лист до виконання та 22.07.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Надалі виконавчий лист при пересилці до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва було втрачено. Заявник зазначає, що у матеріалах кредитної справи, яка йому передана від ПАТ «КБ «Експобанк» містяться дані про відкриття виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження, про звернення ПАТ «КБ «Експобанк» 17.09.2015 до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва із заявами про підтвердження факту пересилки виконавчого листа до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва та із заявою до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва про хід виконавчого провадження.

Суд не звернув уваги на те, що у підтвердження вищевказаних доводів заявник жодного доказу не надав.

У матеріалах справи відсутні докази звернення ПАТ «КБ «Експобанк» до суду із заявою про видачу виконавчого листа та докази видачі судом такого виконавчого листа.

Згідно з витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 67), яка надана заявником на підтвердження доводів про втрату виконавчого листа, до Святошинського РВДВС надійшов виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 02.06.2011 № 2-11349. Проте за даним витягом неможливо ідентифікувати, що такий виконавчий лист відноситься до даної справи. Дана справа має № 2-11349/2009. Виконавчий лист, про який зазначено у витязі може відноситися як до даної справи, так і до іншої справи з подібним номер, проте за 2010 чи за 2011 роки. Ця інформаційна довідка не містить даних ні відносно стягувача, ні відносно боржника. Будь - яких інших доказів на підтвердження втрати виконавчого листа не надано.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що доводи заявника про втрату виконавчого листа, а відтак і доводи про поважність причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання не підтверджені жодними доказами, а посилання заявника на витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження є лише припущенням про те, що цей витяг відноситься до даної справи.

Крім того, за обставинами, викладеними у заяві вбачається, що стягувач ще 17.09.2015 знав про закінчення виконавчого провадження та про втрату виконавчого листа, проте із заявою про видачу дубліката виконавчого листа не звертався.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення його до виконання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заява розглянута судом першої інстанції без повідомлення боржника про день та час судового розгляду, оскільки згідно зворотного поштового повідомлення судова повістка вручена боржнику 24.04.2019 (а.с. 76). Доводи апелянта про те, що підпис на повідомленні йому не належить доказами не підтверджені. Відтак підстав для скасування ухвали суду у повному обсязі згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи, надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Долучивши до відзиву нові докази, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не зазначило про те з яких причин ці докази не були надані до суду першої інстанції, а відтак такі докази не можуть враховуватися судом при апеляційному розгляді.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 18.08.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

А. М. Стрижеус