РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31.01.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Мацко Х.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Дрозд Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування про позбавлення батьківських прав -

встановив:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що з 01 червня 2013 року вона, ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 463.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Сихівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів та на даний час існує заборгованість по їх сплаті.

Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Позивач ОСОБА_1 займається утриманням доньки, її вихованням, дбає про її стан здоров`я, тощо.

Відповідач з 2016 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому вона просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначеного підготовче засідання.

Ухвалою від 03.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали повністю та не заперечили щодо заочного розгляду справи. Просили такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Сихівської районної державної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні щодо заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала та просила задоволити в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що відповідача ОСОБА_3 вони не бачили давно. Життям та потребами дитини він не цікавиться, у дитячому закладі її не відвідував, участі в матеріальному забезпеченні своєї доньки не приймає.

Оскільки учасники справи не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту - ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно із рішенням Сихівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 27 лютого 2019 року заборгованість по аліментах ОСОБА_3 складає 28 700 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим державним виконавцем Франківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дулею І.Р.

Ст. 150 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Положеннями ст. 165 цього ж Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що комісією з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР зроблено висновок № 14 від 08.04.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 щодо дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи пояснення матері дитини, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 04.04.2019р. №9, а також те, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини, не переживає за її здоров`я та майбутнє, матеріально не забезпечує, на засідання комісії не з`явився.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вищенаведеними доказами підтверджується ставлення батька до доньки та до виконання ним батьківського обов`язку по вихованню дитини, а саме те, що відповідач ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_4 , вихованням дитини не займається, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про її фізичний чи духовний розвиток, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

При вирішенні цього спору суд виходить з інтересів неповнолітньої дитини, положень та принципів Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої та відкритої для підписання, ратифікації та приєднання 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, Європейської соціальної хартії, яка вступила в силу 1 липня 1999 року, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, Сімейного кодексу України, згідно змісту яких дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування батьків.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1059 р.( принцип 6) прописано, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Відповідно до положень ст.ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, що проявляється у відсутності піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, матеріальне утримання, що було встановлено в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що даний позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м. Львова.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, місце знаходження: м. Львів, просп. Червоної Калини, 68.

Дата складення повного судового рішення - 10.02.2020 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.