Справа № 159/3025/20
Провадження № 2/159/859/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши в м. Ковелі Волинської обл. в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3 - х років, у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач 24.06.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною 3 - ри річного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що сторони уклали шлюб 21.09.18 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Стосунки між сторонами погіршились, що призвело до фактичного розпаду шлюбу та нею на даний час подано до суду позов про розірвання шлюбу. Спільна неповнолітня дитина сторін проживає спільно з нею. Відповідач добровільно постійної матеріальної допомоги на її утримання не надає та востаннє надіслав кошти 31.03.20 р. в сумі біля 1 500 грн. хоча таку змогу має. Вона не працює, так як перебуває по догляду за дитиною, та доходу не має. Покликаючись на ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, зазначає, що відповідач не працює, однак, має несталий доход в сумі, орієнтовно, 25 000 грн; має задовільний стан здоров`я, не має інших утриманців. Просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито 06.07.20 р. за ухвалою судді.

Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 25.07.20 р..

У строки, встановлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України та ухвалою судді від 06.07.20 р. для подання відзиву на позовну заяву, відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

18.08.20 р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 19.08.20 р., однак, не заявив клопотання про продовження строків на подання відзиву, зазначивши, разом з тим, причиною пропуску строку на подання відзиву тривалість часу зібрання довідок при зверненні до місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що вважає поважною причиною пропуску такого строку.

Однак суд, врахувавши, що відповідач ні у тексті відзиву на позовну заяву, ні у окремій заяві не заявив суду про продовження строку на подання відзиву; відсутність доказів поважності пропуску такого строку, вважає, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, слід врахувати, що відповідачем не надано відзив у встановлений судом строк без поважних причин, тому справу слід вирішувати за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.18 р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.18 р. Ковельським міськвідділом драцс ГТУЮ у Волинській області.

Згідно з копією свідоцтва про народження вказаної вище неповнолітньої дитини сторін, вона народжена за час шлюбу сторін - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 956 від 18.06.20 р., виданої Дубівською сільрадою Ковельського району Волинської області, спільна неповнолітня дитина сторін, дійсно, проживає спільно з позивачем.

Відповідно до копії довідки від 22.06.20 р., виданої Центром культури і дозвілля Дубівської сільради Ковельського району Волинської області, позивач, дійсно, в даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, що оформлено наказом № 6 -ос від 21.02.19 р..

Таким чином позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з вказаною вище неповнолітньою дитиною сторін, належну матеріальну допомогу на утримання відповідача він не надає.

За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, за час якого у них народилась вказана вище спільна дитина, яка на даний час не досягла трьох років та проживає спільно з позивачем. Однак доказів того, що відповідач має доход, а також - про розмір такого доходу, чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, та, відповідно, може надавати матеріальну допомогу позивачеві, останньою суду не надано.

Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності доходу, майна, наявності інших утриманців ним суду не надано, однак, суд, вирішуючи спір, вважає, що цього не достатньо для переконливого висновку, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення неповнолітньою дитиною сторін трирічного віку.

Так право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Однак у матеріалах справи відсутні докази позивача про наявність у відповідача доходів певного розміру, будь - якого матеріального активу як джерела виплати аліментів на утримання дружини.

Тому у суду немає права для висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дружину до досягнення вказаною вище дитиною 3 - ри річного віку.

Виплата допомоги дружині за змістом норми ст. 84 СК України пов`язана з наявністю у нього можливості як у чоловіка позивача - надавати таку допомогу позивачеві, тому підстави для стягнення аліментів на утримання позивача відсутні.

А тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. ч. ч. 2. 4 ст. 84 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:І. М. Логвинюк