ЄУН 193/1611/19
Провадження № 2/193/126/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 серпня 2020 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Шумської О.В.,
з участю секретаря судового засідання Мельникової Т.О.,
розглянувши в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №177 від 28.05.2017 року солдат ОСОБА_1 з 28.05.2017 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків за посадою «водій відділення штабних машин взводу штабних машин центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку».
Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 року, військовослужбовці військової служби за контрактом забезпечуються речовим майном за встановленими нормами, починаючи з дня призначення їх на посаду наказом командира військової частини.
Згідно із рапортом начальника речової служби військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_2 за вих.№5631 від 09.08.2019 року стало відомо, що необхідно направити матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб, в тому числі Відповідачем, завданих державі матеріальних збитків. до відповідних судів для списання встановленим порядком.
Так відповідно до ч. 1 та 2 статті 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Відповідно до картки №1041 обліку майна особистого користування акт №56/164 солдата ОСОБА_1 на день звільнення становить: кашкет, шапка - феска, куртка зимова фліс., рукавички зимові, костюм польовий п/в, куртка утеплена польова, штани утеплені польові, сорочка бойова, фуфайка з кор. рукавами, труси, білизна, білизна -тепла термо, шкарпетки бавовн., черев. з в/берц. «В», черев. з в/берц. «Б», черевики з в/берцями «А», казанок алюм., костюм від води, спальний мішок та рюкзак військ.
Згідно із довідкою №55 про вартість речового майна, за неповне використання якого утримується кошти при звільненні солдата ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.05.2017 року №177 Відповідачем було отримано: куртку ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 2593 гривні 53 копійки; костюм бавов. камуф. (1 к.-т.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 559 гривень 98 копійок; футболку з кор. рукавом (4 шт.) із встановленим терміном носіння 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 239 гривень 60 копійок; труси (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 34 гривні 99 копійок; черевики з вис. берц. (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 2730 гривень; рукавички н/в (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 46 гривень 00 копійок; шапка - феска (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 34 гривні 98 копійок; куртка костюму утеплювача (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 314 гривень 82 копійки; штани ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 24 на суму 1236 гривень; спальний мішок (1) на суму 394 гривні 50 копійок; рюкзак військ. Польща (1) на суму 174 гривні 63 копійки; казанок алюм. (1) на суму 28 гривень 70 копійок; костюм в/води (1) на суму 157 гривень 50 копійок, - на загальну суму - 8545 гривень 23 копійки.
Проте відповідно до довідки №55 про вартість речового майна, за неповне використання, якого утримується кошти при звільненні солдата ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.05.2017 року №177 Відповідачу було відшкодовано: шкарпетки зимові трекінгові (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 97 гривень 92 копійки; шапка зимова (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 місяців на суму 24 гривні 99 копійок, - на загальну суму 122 гривні 91 копійка. .
Отже, загальна сума необхідного утримання, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 8422 гривні 32 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідача за спричинену майнову шкоду та витрати, пов`язані з розглядом справи.
У судове засідання представник позивача військової частини НОМЕР_1 не з`явилась, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №177 від 28.05.2017 року солдат ОСОБА_1 з 28.05.2017 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків за посадою «водій відділення штабних машин взводу штабних машин центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку» (а.с. 6).
Згідно із наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по строковій частині) № 37-РС від 23.05.2017 року Відповідача було звільнено у запас відповідно до підп. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) 28 травня 2017 року (а.с. 7).
Згідно із рапортом начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 за вих.№5631 від 09.08.2019 року стало відомо, що необхідно направити матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб, в тому числі Відповідача, завданих державі матеріальних збитків до відповідних судів для списання встановленим порядком (а.с.8-11).
Відповідно до п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, що спричинило додаткові витрати для військових частин для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п. 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм для використання чи для іншої мети.
Згідно із довідкою №55 про вартість речового майна, за неповне використання якого утримується кошти при звільненні солдата ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.05.2017 року №177 Відповідачем було отримано: куртку ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 2593 гривні 53 копійки; костюм бавов. камуф. (1 к.-т.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 559 гривень 98 копійок; футболку з кор. рукавом (4 шт.) із встановленим терміном носіння 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 239 гривень 60 копійок; труси (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 34 гривні 99 копійок; черевики з вис. берц. (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 2730 гривень; рукавички н/в (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 46 гривень 00 копійок; шапка - феска (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 34 гривні 98 копійок; куртка костюму утеплювача (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 314 гривень 82 копійки; штани ВВЗ (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 24 на суму 1236 гривень; спальний мішок (1) на суму 394 гривні 50 копійок; рюкзак військ. Польща (1) на суму 174 гривні 63 копійки; казанок алюм. (1) на суму 28 гривень 70 копійок; костюм в/води (1) на суму 157 гривень 50 копійок, - на загальну суму - 8545 гривень 23 копійки.
Проте відповідно до довідки №55 про вартість речового майна, за неповне використання, якого утримується кошти при звільненні солдата ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.05.2017 року №177 Відповідачу було відшкодовано: шкарпетки зимові трекінгові (2 пар.) із встановленим терміном носіння - 12, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 на суму 97 гривень 92 копійки; шапка зимова (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12 місяців на суму 24 гривні 99 копійок, - на загальну суму 122 гривні 91 копійка. .
Отже, загальна сума необхідного утримання, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 8422 гривні 32 копійки (а.с.10)
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 2007,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму у розмірі 8 422 (вісім тисяч чотириста двадцять дві ) грн. 32 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму судового збору в розмірі 2007 (дві тисячі сім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В.Шумська