Справа № 642/7993/19
Провадження № 2/642/1970/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Добронос Д.С.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальної частки у загальному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визначити, що ідеальна частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо земельної ділянки, площею 0,0944 га, кадастровий №:04:048:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на неї та на ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності , складає Ѕ частку цієї земельної ділянки.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доведено свідоцтвом серії НОМЕР_1 про смерть, яке видане Харківським міським відділом держаної РАЦС ГТУЮ у Харківській області, згідно актового запису №8478 від 01.06.2018 року.

08.10.2013 ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської нотаріальної контори Вільховим Р.М. за реєстровим №1-435. Відповідно до змісту якого вона усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідала повністю позивачу. Заповіт не було скасовано чи змінено.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і господарчих споруд АДРЕСА_1 , і частина земельної ділянки, площею 0,0944 га, кадастровий № №:04:048:0006 розташованої за цією ж адресою.

Позивач зазначає, що вона єдиною спадкоємицею померлої за вищевказаним заповітом, і прийняла спадщину відповідно до положень ст.ст. 1269-1270 ЦК України, інших спадкоємців, у тому числі і таких, які б мали право на обов`язкову частку спадщині, у спадкодавця немає.

Частину спадкового майна, що лишилося після смерті ОСОБА_3 вона вже отримала. Так, 10.05.2019 року, їй, державним нотаріусом Другої Харківські нотаріальної контори Гуркаленко І.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 45/100 частин житлового будинку з відповідної частиною надвірних будівель і господарчих споруд за АДРЕСА_1 , посвідчене за реєстровим № 4-155, і зареєстроване у подальшому у Державному реєстрі речових прав на нерухомі майно.

Отже, питання про спадкування вищезазначеної нерухомості вже вирішено.

Але окрім цього нерухомого майна на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 027424 і серії ЯД № 027425 від 04.09.2007 року, зареєстрована також земельна ділянка, площею 0,0944 га, кадастровий № :04:048:0006, розташована по АДРЕСА_1 , яка була надана обом співвласникам Харківським міським управлянням земельних ресурсів на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання Харківської міської ради від 27.09.2006 року за № 126/06 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вищевказана земельна ділянка 05.09.2007 року була зареєстрована у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 18.09.22019 року.

Але оформити свої спадкові права на земельну ділянку вона не може. Так,

15.07.2019 року, з метою оформлення своїх спадкових прав на частину цієї ділянки вона звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Шевцової О.В., але, посилаючись на положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, їй було відмовлено у вирішенні цього питання, оскільки згідно завіреної архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 027425, виданого Харківською міською радою Харківської області 04.09.2007 року на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання ХМР від 27.09.2006 року за 3126/06, зареєстрованого у Харківському міському управлінні земельних ресурсів, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25 на земельну ділянку, площею 0,0944 га, у межах згідно з планом, кадастровий №:04:048:0006, цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , ділянка належить обом співвласника на праві спільної сумісної власності.

Згідно наданих документів ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_2 не укладали між собою договір про поділ цього нерухомого майна (земельної ділянки), яка перебувала у їхній спільній власності, а тому ця ділянка належала їм обом на підставі спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. Тому нотаріус не має змоги визначити склад спадкового майна, а саме: частку померлої ОСОБА_3 у вищезгаданій земельній ділянці.

Виходячи з вищевикладеного позивач звертається до суду для уточнення (визначення) ідеальної частки спадкодавця ОСОБА_3 у загальному сумісному майні задля подальшого оформлення спадкових прав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкові від 02.12.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення недоліків.

12 грудня 2019 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова на виконання ухвали без руху надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкові від 18 грудня 2019 року за позовною заявою відкрито провадження в порядку загального та призначене підготовче судове засідання.

Представник позивача в підготовче судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони , розглянувши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На ім`я ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 027424 і серії ЯД № 027425 від 04.09.2007 року, зареєстрована земельна ділянка, площею 0,0944 га, кадастровий № :04:048:0006, розташована по АДРЕСА_1 , яка була надана обом співвласникам Харківським міським управлянням земельних ресурсів на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання Харківської міської ради від 27.09.2006 року за № 126/06 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.06.2018 року.

08.10.2013 ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської нотаріальної контори Вільховим Р.М. за реєстровим №1-435. Відповідно до змісту якого вона усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідала повністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частину спадкового майна, що лишилося після смерті ОСОБА_3 позивач оформила. Так, 10.05.2019 року, їй, державним нотаріусом Другої Харківські нотаріальної контори Гуркаленко І.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 45/100 частин житлового будинку з відповідної частиною надвірних будівель і господарчих споруд за АДРЕСА_1 , посвідчене за реєстровим № 4-155, і зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухомі майно.

Однак, постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 15.11.2019 року № 3401/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної двлянуи, площею 0,0944 га, оскільки склад спадкового майна не визначений. Так, згідно завіреної архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 027425, виданого Харківською міською радою Харківської області 04.09.2007 року на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання ХМР від 27.09.2006 року за 3126/06, зареєстрованого у Харківському міському управлінні земельних ресурсів, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25 на земельну ділянку, площею 0,0944 га, у межах згідно з планом, кадастровий №:04:048:0006, цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , ділянка належить обом співвласника на праві спільної сумісної власності.

Згідно наданих документів ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_2 не укладали між собою договір про поділ цього нерухомого майна (земельної ділянки), яка перебувала у їхній спільній власності, а тому ця ділянка належала їм обом на підставі спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. Тому нотаріус не має змоги визначити склад спадкового майна, а саме: частку померлої ОСОБА_3 у вищезгаданій земельній ділянці.

Статтею 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Згідно ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У положенні ст. 369 ЦК України зазначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі зазначено судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні позовних вимог,

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 19, 81, 189, 197, 200, 206, 263-266, 258, 268, 352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визначити, що ідеальна частка ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо земельної ділянки площею 0,0944 га, кадастровий № :04:048:0006, розташованої в АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на її та ОСОБА_2 ім`я на праві спільної сумісної власності на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 027424 і серії ЯД № 027425 від 04.09.2007 року, наданої Харківським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання Харківської міської ради від 27.09.2006 року за № 126/06 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрованої у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 05.09.2007 року, складає Ѕ частину цієї земельної ділянки.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2020 року.

Суддя О.В. Бородіна