Провадження № 6/752/58/20
У Х В А Л А

іменем України

31.01.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка Максима Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 . Постановлено усунути ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні доньки шляхом систематичних побачень. Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожної середи з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв., протягом перших двох місяців зустрічі проводити в присутності матері та фахівця із соціальної роботи в рекреаційних зонах та місцях дитячого дозвілля та, протягом зазначеного періоду ОСОБА_2 відвідувати консультації психолога Голосіївського Центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. В подальшому, без присутності матері та фахівця. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею - відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2018 року в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_2 змінено. Постановлено зобов"язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 наступним чином: перший місяць: щосереди з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13год. 00 хв., без присутності матері ОСОБА_1 ; з другого місяця: 1-й та 3-й тиждень місяця: понеділок, п"ятниця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв., 2-й та 4-й тиждень місяця: вівторок, четвер з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. а з 17 год. 00 хв. п"ятниці до 18 год. 00 хв. суботи; з 1-го по 15-те липня щороку; на день народження дитини - спільне святкування з урахуванням бажання дитини.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року в частині, що не змінена апеляційним судом та постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею - залишено без змін.

23 липня 2018 року на підставі вказаного судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/22214/16-ц. (а.с. 119 т. 5)

Постановою від 31 серпня 2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка М.В. відкрито виконавче провадження № 57116426.

У травні 2019 року державний виконавець Бондаренко М.В. звернувся у суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. (а.с. 114 т. 5)

В обгрунтування подання державний виконавець зазначає, що згідно актів державного виконавця від 11 січня 2019 року та від 14 січня 2019 року боржником рішення суду не виконується.

За таких підстав, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , до виконання зобов"язань, покладених на неї виконавчим листом № 752/22214/16-ц, виданим 23 липня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив задовольнити подання, зазначивши про його обгрунтованість.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, посилаючись на те, що державний виконавець не довів факт ухиляння боржника від виконання рішення суду. 11 січня 2019 року вона у визначений виконавчим листом час підготувала дитину для побачення зі стягувачем, не створюючи, при цьому, жодних перешкод стягувачу у спілкуванні та вихованні дитини, однак ні стягувач ні державний виконавець не з"явились для проведення перевірки виконання рішення суду. 14 січня 2019 року було заплановано проведення виконавчих дій, однак внаслідок тривалого виникнення у дитини розладів сну виникла нагальна необхідність звернутись з дитиною до лікаря, у зв"язку з чим боржник повідомила державного виконавця про неможливість проведення виконавчих дій 14.01.2019 р. та просила відкласти їх на іншу дату, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2 Солом"янського району м. Києва від 14.01.2019 р. № 13.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Оскільки, відповідно до положень статті 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 57116426 з примусового виконання виконавчого листа № 752/22214/16-ц, виданого 23 липня 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про зобов"язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та спіілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено способи учасі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , наступним чином:

перший місяць:

- щосереди з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.,

- щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.,

- без присутності матері ОСОБА_1

з другого місяця:

- 1-й та 3-й тиждень місяця: понеділок, п"ятниця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв., 2-й та 4-й тиждень місяця: вівторок, четвер з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. та з 17 год. 00 хв. п"ятниці до 18 год. 00 хв. суботи,

- з 1-го по 15-те липня щороку,

- на день народження дитини - спільне святкування з урахуванням бажання дитини. (а.с. 119 т. 5)

Постановою від 31 серпня 2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка М.В. відкрито виконавче провадження № 57116426 на підставі виконавчого листа, виданого у вищезазначеній справі. Боржнику запропоновано самостійно виконати рішення в семиденний строк та направлено постанову боржнику до виконання та стягувачу до відома. (а.с. 121 т. 5)

Звертаючись у суд з поданням, державний виконавець зазначає, що згідно актів державного виконавця від 11 січня 2019 року та від 14 січня 2019 року боржником рішення суду не виконується. (а.с. 215 т. 5, а.с. 3 т. 6)

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У даному конкретному випадку факт ухилення боржника від виконання зобов`язань не знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, протилежного суду не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 11 січня 2019 року вона у визначений виконавчим листом час підготувала дитину для побачення зі стягувачем, не створюючи, при цьому, жодних перешкод стягувачу у спілкуванні та вихованні дитини, однак ні стягувач ні державний виконавець не з"явились для проведення перевірки виконання рішення суду. 14 січня 2019 року було заплановано проведення виконавчих дій, однак внаслідок тривалого виникнення у дитини розладів сну виникла нагальна необхідність звернутись з дитиною до лікаря, у зв"язку з чим боржник повідомила державного виконавця про неможливість проведення виконавчих дій 14.01.2019 р. та просила відкласти їх на іншу дату.

На підтвердження своїх пояснень боржник надала довідку Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2 Солом"янського району м. Києва від 14.01.2019 р. № 13. (а.с. 37 т. 7)

Суд погоджується з доводами боржника, що нагальна необхідність звернутись з дитиною до лікаря внаслідок погіршення стану здоров"я дитини свідчить про об"єктивну неможливість виконання боржником рішення суду, зокрема забезпечення можливості спілкування стягувача з дитиною та перебування дитини у певному місці протягом певного часу, а не на свідоме ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на неї рішенням суду.

Подання державного виконавця не містить ні підтвердження фактів реального ухиляння боржника від виконання свого зобов"язання за рішенням суду у справі № 752/22214/16-ц, ні доказів, що боржник має намір покинути територію України.

За таких підстав, в задоволенні подання державного виконавця необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12 та 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка Максима Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: