Справа № 308/1465/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про усиновлення повнолітньої особи, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.293 ЦПК України заява про усиновлення розглядається судом в порядку окремого провадження.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно зі ст. 310 ЦПК заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 року, дана заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та роз`яснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: заявником ОСОБА_1 у заяві не вказано про стан здоров`я усиновленого; до заяви не додано: довідку з місця роботи із зазначенням заробітної плати заявника або копію декларації про доходи; до заяви додано копію довідки з місця роботи, однак така датована 10.02.2019 року, із зазначенням загальної суми доходів ОСОБА_1 за останні шість місяців (при цьому звертається до суду з заявою в лютому 2020 року).

Окрім того, в ухвалі про залишення заяви без руху, було вказано і на те, що заявником при зверненні до суду із заявою про усиновлення не додано актуального документ що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням. Натомість, додано лише договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 28.09.2012 року, де покупцем вказаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та витяг з Державного реєстру правочинів в якому зазначено дату видачі 28.09.2012 р., а також витяг про Державну реєстрацію прав від 14.10.2012 року. Що не дає змоги встановити факт належності вказаного житла ОСОБА_1 на момент звернення до суду із даною заявою.

Разом із тим в ухвалі про залишення заяви без руху, зазначено і про те, що, заявник в самій заяві, при обґрунтуванні підстав для звернення до суду, стверджує, що повнолітній з 2005 року проживає із ОСОБА_1 , однією сім`єю. Та, що весь час спільного проживання, заявник здійснював батьківські обов`язки щодо утримання та виховання ОСОБА_2 та у них склалися справжні батьківські відносини. Біологічні батьки ОСОБА_2 участі у житті сина ніколи не приймали.

При цьому, заявнику було вказано і на те, що згідно доданої до матеріалів заяви копії паспорту ОСОБА_2 , такий зареєстрований за іншою адресою ніж заявник. Жодного підтвердження проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 до поданої заяви заявник не надає. Разом з тим, на виконання вимог с.6 ст. 311 ЦПК України, заявником не надано жодних відомостей про те, що батьки ОСОБА_2 були позбавленні батьківських прав, чи відмовились від нього, або що вони померли, тощо.

В ухвалі про залишення заяви без руху також було вказано і на те, що згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», судам роз`яснено додаткові обставини, які з`ясовує суд при вирішенні справи про усиновлення повнолітньої особи: необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). Тобто необхідно довести суду необхідність проведення усиновлення. При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). При цьому, заявник зазначає, що законне оформлення батьківства, що дало б змогу ОСОБА_2 та його дітям отримати від заявника в майбутньому спадщину за законом та користуватися іншими благами від його діяльності та життя.

Для усунення зазначених недоліків було установлено строк, а саме п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали від 20.02.2020 року про залишення заяви без руху.

Судом ухвалу про залишення заяви про усиновлення повнолітньої особи, заявнику ОСОБА_1 було надіслано 20.02.2020 року та повторно 01.07.2020 року, згідно супровідних листів.

Як вбачається із повернутого на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, заявник особисто отримав рекомендованого листа із ухвалою від 20.02.2020 року про залишення заяви без руху 18.07.2020 року. Однак станом на 26.08.2020 року зазначені недоліки в ухвалі про залишення заяви без руху, заявником усунуті не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення заявнику його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 ,-- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош