Провадження № 2/161/322/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представників відповідачів Богдана А.Ю., Конти М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він, відповідно до наказу №136-ВК від 19.11.2013р. публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", виданого на підставі листа Волинської обласної державної адміністрації від 18.11.2013р. №7457/29/2-13 та погодження Державного агенства автомобільних доріг України, 21 листопада 2013 року, був призначений на посаду директора дочірнього підприємства "Волинський облавтодор "ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги. України". 21 листопада 2013 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ним було укладено контракт №159. 14 березня 2016 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ним було укладено додаткову угоду №1 до контракту, 09 вересня 2016 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ним було укладено додаткову угоду №2 до контракту, 31 липня 2017 року - додаткову угоду №3 до контракту.

Відповідно до наказу т.в.о. голови правління ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" №137-ВК від 01.09.2017р. було достроково розірвано контракт від 21.11.2013 р. №159 (зі змінами та доповненнями) та звільнено його, ОСОБА_1 , із займаної посади за невиконання умов контракту , з підстав, передбачених контрактом (п. 8 ст. 36 КЗпП України). Запис про звільнення був внесений до його трудової книжки.

Своє звільнення з роботи вважає незаконним, посилаючись на те, що відповідно до п. 6.1 статуту ДП "Волинський облавтодор" ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги У країни" управління підприємством здійснює директор, який призначаєгься на посаду та звільняється з посади засновником (за погодженням з вищим органом засновника) та діє на підставі контракту, що підписується з ним головою правління ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги У країни".

Згідно положень статуту ДП "Волинський облавтодор" засновником останнього є ПАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України".

Наказ від 01.09.2017р. №137-ВК не містить (в тому числі в графі «підстава») будь-якого покликання на документ, згідно з яким його звільнення погоджується з Державним агентством автомобільних доріг України», а тому його звільнення було проведено без такого погодження, що є порушенням п. 6.1 статуту ДП Волинський облавтодор".

Відповідно до п. 1.3.3 наказу Державного агенства автомобільних доріг України (Укравтодор) від 09.10.2012р. №384 призначення та звільнення керівників дочірніх підприємств здійснюється за письмовим погодженням з Укравтодором наказом голови правління Компанії після отримання письмового погодження кандидатур претендентів на посади керівників дочірніх підприємств з органами влади на місцях, з урахуванням пропозицій Служби автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі.

Наказ від 01.09.2017р. №137-ВК не містить (в тому числі в графі "підстава") будь-якого покликання на документ, згідно якого його звільнення письмово погоджувалося з Укравтодором. Даний наказ також не містить відомостей про отримання письмового погодження кандидатур претендентів на посаду директора ДП "Волинський облавтодор" з Волинською ОДА з урахуванням пропозицій Служби автомобільних доріг у Волинській області. Його звільнення було проведено без вищевказаних погоджень, що є порушенням п.1.3.3 наказу від 09.10.2012р. №384.

Відповідно до п. 22 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року за №170, згідно з яким у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Його звільнено з роботи 01 вересня 2017 року, проте будь-якого попередження щодо розірвання з ним контракту з боку ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в передбачений законом строк, тобто не пізніше 17 серпня 2017 року, не було, чим порушено його трудові права.

Зазначає, що його звільнення було проведено з порушенням п. 22 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників.

Відповідач не конкретно сформулював підстави його звільнення, вжив загальні формулювання. Йому незрозуміло в чому конкретно полягає порушення умов контракту з його боку. Наприклад, його було звільнено за незабезпечення високоприбуткової діяльності підприємства. Однак жоден нормативний чи локальний акт не встановлює такого поняття як високоприбуткова діяльність підприємства. Остання може бути прибуткова або неприбуткова.

Згідно пункту 7.4 статуту ДП "Волинський облавтодор" основним узагальнюючим показником господарської діяльності підприємства є прибуток.

У 2016 році і в першому півріччі 2017 року ДП "Волинський облавтодор" отримало чистий прибуток за результатами своєї діяльності.

Наприклад, його було звільнено за порушення вимог статуту підприємства, при цьому не конкретизовано яких саме вимог статуту.

В наказі від 01.09.2017р. №137-ВК в графі "підстава" міститься посилання на пункти 6.3 та 6.6 статуту ДП «Волинський облавтодор", а тому він виходить з того, що порушення саме цих приписів статуту йому ставилося відповідачем в провину.

Така підстава для розірвання контракту, як порушення вимог статуту ДП "Волинський облавтодор", а саме: вимог пункту 6.6, кореспондується і дублює іншу підставу його звільнення - неналежне виконання наказів і доручень ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" .

Наприклад, його було звільнено за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом.

Така підстава для розірвання контракту з ним сформульована некоректно і однобоко.

В невиконанні ДП "Волинський облавтодор" зобов`язань перед бюджетом (і утворенні в зв`язку з цим відповідної заборгованості), яке мало місце з об`єктивних причин, будь-яка його вина відсутня. Навпаки, він як керівник ДП "Волинський облавтодор" вживав усіх необхідних дій і заходів щодо недопущення зростання цієї заборгованості та її погашення.

Вважає причини для розірвання з ним контракту надуманими. Як керівник, він належним чином організовував роботу ввіреного йому підприємства, вживав усіх необхідних заходів для забезпечення його високоприбуткової діяльності, виконання поставлених завдань та доручень.

Наказ про звільнення №137-ВК був виданий 01.09.2017 року. Ним оскаржувалося звільнення з роботи у Маневицькому районному суді Волинської області, ухвала про відкриття провадження від 13 жовтня 2017 року, проте суд своєю ухвалою від 01 листопада 2017 року, передав справу за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області. (справа № 164/2184/17).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21 вересня 2018 року поданий позов було залишено без розгляду, постановою Волинського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2018 року - залишено без змін.

Оскільки ним було відразу подано позовну заяву про оскарження неправомірного звільнення, та справа не була розглянута по суті, вважає, що є усі підстави для поновлення строку для подання позовної заяви, предметом якої є визнання незаконним звільнення та поновлення на посаді.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить поновити йому строк, визначений ч.1 ст.233 КЗпП для подання позовної заяви про визнання незаконним звільнення та поновлення на посаді; визнати незаконним його звільнення з посади директора дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України", на підставі наказу т.в.о. голови правління ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України» №137-ВК від 01.09.2017р.; поновити його на посаді директора дочірнього підприємства «Волинський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; стягнути з публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» подало суду відзив, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, і такими, що не підлягають до задоволення.

Зазначені призначення та звільнення директорів дочірніх підприємств, що належить до компетенції голови правління Компанії, здійснюється за погодженням з вищим органом Компанії - Державним агентством автомобільних доріг України. Вказане підтверджується п.п. 6)

п.10.4.6. розділу 10.4. Статуту ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 2015 року, що діяв на момент звільнення позивача . Наказом Укравтодору від 09.10.2012р. № 384 "Про порядок розгляду питань, пов`язаних з призначенням на посади та звільненням з посад керівників та керівних працівників галузі, винесення доган та резерв кадрів", на який посилається позивач в своїй позовній заяві, встановлено, що призначення та звільнення керівників дочірніх підприємств здійснюється за письмовим погодженням з Укравтодором наказом голови правління Компанії після отримання письмового погодження кандидатур претендентів на посади керівників дочірніх підприємств з органами влади на місцях, з урахуванням пропозицій Служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі (п.1.3.3. п. 1.3. Наказу).

При цьому, наказом Укравтодору від 08.12.2016р. № 342 було внесено зміни до вищевказаного наказу від 09.10.2012р. № 384, відповідно до яких обов`язковість отримання письмового погодження кандидатур претендентів на посади керівників дочірніх підприємств з органами влади на місцях та з урахуванням пропозицій Служб автомобільних доріг в Автономній республіці Крим, областях та м. Севастополі відпала, а п.п. 1.3.3. п. 1.3. Наказу було залишено в наступній редакції: "Призначення та звільнення керівників дочірніх підприємств здійснюється за письмовим погодженням з Укравтодором наказом голови правління Компанії".

Звільнення директора ДП "Волинський облавтодор" мало здійснюватись за письмовим погодженням лише з Укравтодором, що компанією було дотримано. А саме, в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України С.Р. Новаком 01.09.2017р. погоджено звільнення ОСОБА_1 , що підтверджується листом Компанії від 31.08.2017р. № 4/13-10/1881.До того ж, листом від 06.09.2017р. № 4255/1/12-8-3385/09 (додаток 4) Укравтодором повторно було надано погодження на звільнення директора ДП «Волинський облавтодор" ОСОБА_1 .

Твердження позивача щодо відсутності в наказі компанії від 09.2017р. № 137-ВК посилання на погодження з Укравтодором звільнення ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки таке посилання в графі «Підстава»: міститься. Так само посилання на погодження Укравтодору міститься в графі «Підстава»: і в наказі Компанії від 19.11.2013р. 136-ВК про призначення ОСОБА_1 на посаду директора дочірнього підприємства.

Твердження позивача про порушення відповідачем при звільненні позивача Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників не може братися судом до уваги, оскільки: в примітках до Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994р. № 170, вказано, що це Положення не поширюється на керівників підприємств державної форми власності.

ДП "Волинський облавтодор", яке очолював позивач, за своєю сутністю є державним підприємством, що діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання.

З обґрунтування вищевказаного зазначає, що Указом Президента України від 08. 11.2001р. № 1056 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України" постановлено Кабінету Міністрів України в установленому порядку утворити Державну акціонерну компанію "Автомобільні "України", передавши до її статутного фонду майно державних підприємств, що входили до складу Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

На виконання вказаного Указу Президента України Кабінетом Міністрів постановлено Державній службі автомобільних доріг передати до статутного фонду компанії - відкритому акціонерному товариству "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (на даний час - публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України») майно державних підприємств, які належать до сфери управління державної служби автомобільних доріг, з наступним перетворенням їх у дочірні підприємства, що відображено в постанові від 28.02.2002р. № 221 "Про утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України".

Відповідно до вищезгаданої постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №221 у державній власності закріплено 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії.

Акціонерами компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію Компанії.

Аналогічна позиція щодо того, що дочірні підприємства Компанії, в тому числі й ДП "Волинський облавтодор", за своєю сутністю є державними підприємствами, що діють на основі державної власності, викладена в постановах Верховного суду України від 14.10.2014р. у справі № 21-452а14 та від 17.03.2015р. у справі № 21-58а15.

Позивач помилково посилається на Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994р. №170, тоді як вбачається за можливе застосувати Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994р. №203.

Отже, ані норми Положення, ані положення контракту від 21.11.2013р. №159 з додатками до нього не містять обов`язку сторони, яка достроково розриває контракт, за два тижні повідомити про це іншу сторону, а тому порушень з боку компанії при достроковому розірванні контракту з ОСОБА_1 не вбачається.

Так, з метою здійснення контролю за використанням і збереженням фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у ДП "Волинський облавтодор", керуючись абзацом третім пункту 4.8 Статуту Компанії, який міститься в додатках до даних заперечень, ПАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України" було видано наказ від 06.07.2017р. № 137 «Про проведення перевірки окремих питань господарської діяльності ДП "Волинський облавтодор".

В подальшому, в зв`язку з продовженням терміну проведення перевірки та складу комісії було видано накази від 11.07.2017р. № 143, від 14.07.2017р. №146, від 24.07.2017р. № 151.

Перевіркою було виявлено численні недоліки на ДП "Волинський облавтодор" у договірній роботі, організації виробничих та облікових процесів, документуванні господарських операцій, формуванні договірної ціни при реалізації продукції та відповідної виробничої собівартості. Крім того, перевіркою виявлені факти невідповідності облікових даних показникам фінансової звітності.

За результатом, 17.08.2017р. складено Довідку перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Волинський облавтодор" ВАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України".

Вищевказане є порушенням п.п. 6.3, 6.6 Статуту дочірнього підприємства.

З позивачем було достроково розірвано контракт від 21.11.2013р №159 (зі змінами і доповненнями) за невиконання його умов, а саме, в тому числі, за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом, неналежне виконання наказів і доручень компанії.

Відповідно до пункту 6.3. Статуту ДП «Волинський облавтодор» ВАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» директор, в тому числі, несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, дотримання фінансової, трудової дисципліни відповідно до чинного законодавства. Пунктом 6.6. вказаного вище Статуту передбачено, що директор зобов' язаний виконувати законні накази (розпорядження, інструкції тощо) засновника , невиконання яких може бути підставою для розірвання контракту з директором. Пунктом 1 контракту від 21.11.2013р. № 159, укладеного з ОСОБА_1 , що керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління дочірнього підприємства здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження переданого в господарське відання підприємству майна. У пункті 6 вказаного контракту зазначено, що керівник здійснює поточне керівництво дочірнім підприємством, забезпечує виконання завдань дочірнього підприємства, передбачених законодавством, статутом дочірнього підприємства та за цим контрактом.

У відповідача по справі були всі законні підстави для дострокового розірвання контракту та звільнення позивача з посади директора ДП "Волинський облавтодор" - з підстав, передбачених контрактом, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України. Також, у зв`язку з наведеним твердження ОСОБА_1 , викладене в позові, щодо не конкретного формулювання Компанією порушень умов контракту з боку позивача, що стали підставою для його звільнення, не відповідає дійсності та фактичним обставинам.

З урахуванням вищенаведеного, ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, згідно мотивів, наведених у позовній заяві.

Представники відповідачів просили відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом голови правління ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 19.11.2013 року №136-ВК, ОСОБА_1 21.11.2013 року було призначено на посаду директора дочірнього підприємства "Волинський облавтодор "ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". 21 листопада 2013 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 було укладено контракт №159. 14 березня 2016 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та позивачем було укладено додаткову угоду №1 до контракту, 09 вересня 2016 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до контракту, 31 липня 2017 року між ПАТ " Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №3 до контракту.

Відповідно до наказу голови правління ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - Компанія) №137-ВК від 01.09.2017р. було достроково розірвано контракт від 21.11.2013 р. №159 та звільнено ОСОБА_1 , із займаної посади за невиконання умов контракту - з підстав, передбачених контрактом (п. 8 ст. 36 КЗпП України), а саме: за незабезпечення високоприбуткової діяльності ДП «Волинський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», порушенням вимог статуту підприємства, невиконанням підприємством зобов`язань перед бюджетом та з виплати заробітної плати працівникам, недотриманням положень чинного законодавства з питань охорони праці, незабезпеченням високого рівня виконавської дисципліни та неналежним виконанням наказів і доручень компанії.

Згідно з п. 1 розділу 1 контракту від 21 листопада 2013 року №159 , керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління дочірнього підприємства здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження переданого в господарське відання підприємству майна, а Компанія зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 09 вересня 2016 року до контракту від 21 листопада 2013 року № 159 пункт 8 розділу 2 «Права та обов`язки сторін» викладено в наступній редакції:

«8. Керівник зобов`язаний:

- своєчасно в повному обсязі і належним чином виконувати накази і доручення Компанії та Укравтодору як вищого органу управління Компанії, а також забезпечувати ефективне використання коштів підприємства;

- дотримуватись положень чинного законодавства України та забезпечити високий рівень виконавської дисципліни, у т. ч. щодо виконання наказів і доручень Компанії та Укравтодору як вищого органу управління Компанії, надання повної та достовірної інформації щодо здійсненої фінансово-господарської діяльності підприємства та прийняття кадрових рішень, створення умов для ефективного внутрішнього контролю;

- забезпечити дотримання вимог податкового законодавства, своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, внесків до Пенсійного фонду згідно з установленим порядком та недопущення заборгованості з виплати заробітної плати, а також цільове використання бюджетних та інших коштів, що мають цільове призначення;

- забезпечити наявність та належне і своєчасне складання первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства, належну організацію бухгалтерського обліку, повноту та достовірність фінансової звітності дочірнього підприємства;

- забезпечити неухильне виконання вимог Положення про облікову політику Компанії, здійснення всіх можливих заходів щодо мінімізації

непродуктивних витрат, у тому числі від завданої матеріальної шкоди підприємству, економічних втрат та шахрайства;

-при прийнятті/неприйнятті управлінських рішень не допускати матеріальних втрат та негативних наслідків для підприємства;

-при укладенні договорів неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства, статутних документів та порядку ведення договірної роботу, порядку укладення договорів оренди нерухомого майна тощо, встановлених внутрішніми (локальними) документами Компанії, вживати необхідні заходи щодо погашення дебіторської заборгованості, у т.ч. з орендної плати;

при формуванні цін на матеріально-технічні ресурси дотримуватись вимог

- при формуванні цін на матеріально-технічні ресурси тощо дотримуватись вимог чинного законодавства, статутних документів, вимог стандартів бухгалтерського обліку, інших норм і правил визначення вартості товарів, робіт, послуг та вимог внутрішніх (локальних) документів Компанії;а також стандартів і правил визначення вартості товарно-матеріальних цінностей;

- відповідно до Закону України "Про державну таємницю" виконувати встановлені чинним законодавством та іншими нормативно-правовими актами України вимоги режиму секретності. Згоден на обмеження свободи інформаційної діяльності, що випливають із Законів України "Про інформацію» та «Про державну таємницю";

- забезпечувати безпечну експлуатацію транспортних засобів, механізмів, обладнання дочірнього підприємства та виконання вимог з питань охорони праці на підприємстві;

- забезпечувати проведення на підприємстві профілактичної роботи з метою запобігання правопорушень та злочинів згідно чинного законодавства;

- забезпечувати розробку і виконання заходів поліпшення нормування праці на підприємстві, впровадження технічно-обґрунтованих норм;

- забезпечувати планування і організацію мобілізаційної підготовки та виконання покладених на підприємство мобілізаційних завдань;

- постійно підвищувати свій професійний рівень, підвищувати кваліфікацію та/або здійснювати перепідготовку протягом терміну дії контракту (але не рідше одного разу на п`ять років) та/або здійснювати перепідготовку з метою отримання нового освітньо-кваліфікаційного рівня та проходити в установленому порядку навчання з питань охорони праці та пожежної безпеки;

- забезпечити виконання додаткових угод, якщо такі угоди укладались до контракту;

- діяти виключно в інтересах Підприємства, у т. ч. забезпечити для останнього необхідний обсяг робіт з метою ефективної фінансово - господарської діяльності;

- у кожному випадку виявлення несвоєчасного та/або неповного чи неналежного виконання наказів і доручень Компанії та Укравтодору як вищого органу управління Компанії, інформувати Компанію.

Відповідно до вимог пп. «в» п. 25 контракту від 21 листопада 2013 року №159 цей контракт припиняється до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього контракту. Пунктом 26 контракту від 21 листопада 2013 року №159 передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Компанії, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: а) у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для дочірнього підприємства настали значні негативні наслідки/понесені збитки, виплачено штрафи і т.п.; в) у разі невиконання дочірнім підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, а також невиконання дочірнім підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; г) у разі неподання на затвердження Компанії річного фінансового плану дочірнього підприємства; д) у разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини керівника; е) за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці; є) у разі порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті; ж) у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості; з) у разі коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року має місце зростання обсягів дебіторської заборгованості дочірнього підприємства до рівня на початок року, що не супроводжується відповідним зростанням обсягу реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) дочірнім підприємством за той же період; і) у разі неподання Компанії квартальної та річної звітності; к) у разі не проходження ним навчання з питань охорони праці та пожежної безпеки або незадовільних знань з цих питань; л) за порушення порядку укладення договорів оренди нерухомого майна, переданого в господарське відання дочірньому підприємству та за невжиття заходів щодо погашення заборгованості з орендної плати; м) у разі неефективного використання та збереження майна, переданого в господарське відання дочірньому підприємству; н) з інших підстав згідно з чинним законодавством.

Як випливає з матеріалів справи та не заперечується сторонами підставою для дострокового розірвання контракту між сторонами стала перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги» .

Так, з метою здійснення контролю за використанням і збереженням фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у ДП "Волинський облавтодор", керуючись абзацом третім пункту 4.8 Статуту Компанії, який міститься в додатках до даних заперечень, ПАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України" було видано наказ від 06.07.2017р. № 137 «Про проведення перевірки окремих питань господарської діяльності ДП "Волинський облавтодор".

В подальшому, в зв`язку з продовженням терміну проведення перевірки та складу комісії було видано накази від 11.07.2017р. № 143, від 14.07.2017р. №146 та від 24.07.2017р. № 151.

Перевіркою було виявлено недоліки у ДП "Волинський облавтодор", у договірній роботі, організації виробничих та облікових процесів, документуванні господарських операцій, формуванні договірної ціни при реалізації продукції та відповідної виробничої собівартості. Крім того, перевіркою виявлені факти невідповідності облікових даних показникам фінансової звітності.

За результатом, 17.08.2017р. складено Довідку перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Волинський облавтодор" ВАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України".

З позивачем було достроково розірвано контракт від 21.11.2013р №159 (зі змінами і доповненнями) за невиконання його умов, а саме, в тому числі, за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом, неналежне виконання наказів і доручень компанії.

Відповідно до пункту 6.3. Статуту ДП «Волинський облавтодор» ВАТ " Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» директор, в тому числі, несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, дотримання фінансової, трудової дисципліни відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 6.6. вказаного вище Статуту передбачено, що директор зобов`язаний виконувати законні накази (розпорядження, інструкції тощо) засновника , невиконання яких може бути підставою для розірвання контракту з директором.

Пунктом 1 контракту від 21.11.2013р. № 159, укладеного з ОСОБА_1 , що керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління дочірнього підприємства здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження переданого в господарське відання підприємству майна. У пункті 6 вказаного контракту зазначено, що керівник здійснює поточне керівництво дочірнім підприємством, забезпечує виконання завдань дочірнього підприємства, передбачених законодавством, статутом дочірнього підприємства та за цим контрактом.

Судом встановлено, що в результаті перевірки визнано роботу директора ДП «Волинський облавтодор» ОСОБА_1 незадовільною та після отримання погодження Державного агентства автомобільних доріг України з дотриманням вимог законодавства розірвано контракт №159 від 21 листопада 2013 року, укладений між керівником ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та директором ДП «Волинський облавтодор» ОСОБА_1 достроково, з підстав, передбачених контрактом за п. 8 ст. 36 КЗпП України .

Звертаючись до суду із даним позовом, під час розгляду справи ОСОБА_1 не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки та обставини, встановлені в Довідці перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та в результаті якої виявлено численні недоліки в роботі підприємства. Всі доводи позивача зводяться до його пояснень, проте документальних спростувань виявленим порушенням ним не подано.

01 вересня 2017 року Державне агентство автомобільних доріг України погодило звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Волинський облавтодор» з підстав, передбачених контрактом.

До того ж, листом від 06.09.2017р. № 4255/1/12-8-3385/09 (додаток №4) Укравтодором повторно було надано погодження на звільнення директора ДП «Волинський облавтодор» Зінькова О.В.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, а також особливості порядку звільнення чи продовження дії контракту.

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статті 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; та таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно з пунктом 10 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170, у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що він прийнятий на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України тобто з підстав, передбачених контрактом.

Укладаючи контракт позивач погодився з його умовами, у тому числі і підставами його дострокового розірвання.

Таку позицію підтримав також Конституційний Суд України, який у своєму рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

За таких обставин, суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , як директор ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги», не забезпечував високоприбуткової діяльності підприємства, не забезпечував належним чином виконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та по виплаті заробітної плати працівниками підприємства, не забезпечував ефективного використання майна, у тому числі і коштів підприємства, неналежно виконував накази Компанії, не дотримувався положень чинного законодавства з питань охорони праці, допускав суттєві недоліки у роботі підприємства та їх несвоєчасне і неповне усунення, не забезпечував високого рівня виконавської дисципліни, чим допустив порушення умов контракту як особливої форми трудового договору, що є підставою для його розірвання за пп. «в», «м», «н» пункту 26 Контракту.

Щодо посилань позивача на завчасне не попередження його про дострокове розірвання контракту за два тижні, як це передбачено п. 22 Положення про порядок укладання контракту при прийнятті (найманні) на роботу працівника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року № 170, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов Контракту від 21 листопада 2013 року №159, який був підписаний позивачем, ним не передбачено завчасне повідомлення керівника про дострокове його розірвання.

Крім того, як вірно зазначено представниками відповідачів, вищезазначене Положення не поширюється на керівників підприємств державної форми власності.

Як убачається з постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 221 «Про утворення відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», прийнятої на виконання Указу Президента України від 8 листопада 2001 року № 1056 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України», засновником Компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг; повноваження вищого органу управління покладаються на засновника Компанії; у державній власності закріплюються 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії; акціонерами Компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію Компанії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки засновник ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є державним акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі, ДП як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання, а відтак ОСОБА_1 є керівником підприємства державної форми власності, а тому зазначене ним у позовній заяві Положення на нього не розповсюджується, зокрема і в частині завчасного попередження про припинення дії контракту.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2018 року, яку залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року, постановою Верховного Суду від 10 квітня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Державного підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральнї шкоди - залишено без розгляду.

Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу.

Згідно з ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Звільнення позивача, згідно наказу, відбулося 01.09.2017р.

З позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 звернувся 11.12.2018р., тобто з пропуском встановленого Законом строку звернення в суд.

Посилання позивача на те, що він відразу подав позовну заяву про оскарження неправомірного звільнення, та справа не була розглянута по суті, суд до уваги не приймає, оскільки вважає таку причину пропуску строку неповажною.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивача звільнено з посади директора ДП «Волинський облавтодор» у відповідності з вимогами чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд залишає позов без задоволення, судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з позивача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, ч.3 ст.12 , 80, 81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, п.8 ст.36 , 233 Кодексу законів про працю України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду буде виготовлено протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України, .

Відповідач: дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України», адреса: 43001, Волинська область, м.Луцьк, вул.Ковельська,41.

Суддя Івасюта Л.В.