Провадження № 2/522/2661/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2 та просить зменшити розмір аліментів що сплачується ним відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 500 грн щомісячно, починаючи з дати ухвалення рішення, та до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з відповідачем з 12 вересня 2008 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Син залишився проживати разом з матір`ю. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина стягнуто аліменти у розмірі 1 200 грн. щомісяця з 29 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також позивач зазначає, що = майже через місяць після винесення рішення, тобто жовтень місяць 2013 року, він сильно захворів та потратив до лікарні. 30 травня 2014 року була проведена перша операція на лівому оці, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого № 3874056. В період з 27 серпня 2014 року по 03 вересня 2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова в результаті якої йому поставили наступний діагноз: хоріоретиніт, епіретинальна мембрана, тракційне відшарування сітківки. 04 червня 2014 року була проведена друга операція на правому оці, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого № 387406. 28 серпня 2014 року на лівому оці була проведена третя операція, що підтверджується висновком « Інституту очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова», історія хвороби № 586972. У вересні місяці йому було поставлено наступний діагноз « зріла ускладнена катаракта. Атрофія зорового нерву. Відшарування сітківки. Наслідок гострого некрозу сітківки». Внаслідок чого 22 вересня 2015 року була проведена четверта операція на OD:УЗ-ФЕ з імплантацією ІОЛ+17,5 д МІОЛ-2, тобто операція по видаленню катаракти, про що свідчить медичний висновок ДУ «Інститут очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова», історія № 602864. 30 вересня 2015 року проведена п`ята операція на правому оці в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України де він знаходився на стаціонарному лікуванні у період з 28 вересня 205 року по 12 жовтня 2015 року про що свідчить виписний епікриз, Історія хвороби № 603142. Після п`яти проведених операцій він отримав І « Б» групу інвалідності по зору довічно, що підтверджуєтеся Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 10 ААВ № 789533 від 29 січня 2016 року. Окрім п`яти проведених операцій на очі, в період з 18 червня 2018 року по 21 червня 2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня № 3» ім. проф. Алейнікової Л.І.» м. Одеси в кардіологічному відділенні, де йому був поставлений діагноз «Однососудна поразка коронарної артерії, постравматична енцефалопатія», шо підтверджується протоколом коронарної ангіографіїї № 682 від 20 червня 2018 року, допплерехокардіографічним обстеженням від 18 червня 2018 року та Випискою із історії хвороби № 2549/1022/804.

Також позивач зазначив, що станом на теперішній час він є непрацездатним, оскільки після п`яти проведених операцій він повністю втратив зір. Єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога інваліду І групи в розмірі 1 564 грн. на місяць, що підтверджується довідкою з Управління соціального захисту в Київському районі від 08 жовтня 2010 року № 2846. Інших доходів він не має, що підтверджується довідкою з Київського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 08 жовтня 2019 року № 700.

З огляду на вищезазначене, вказані обставини свідчать про те, що його матеріальне становище значно погіршилось, потреба в постійному лікуванні вимагає додаткових грошових витрат. А враховуючи те, що він є інвалідом І групи та не має можливості працювати, то сплата аліментів у встановленому рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року розмірі є неможливим.

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси, у зв`язку з тим, що останнім відомим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського районного суду міста Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана цивільна справа про зменшення розміру аліментів розподілена судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб на 13 лютого 2020 року.

У судове засідання 13 лютого 2020 року з`явився представник позивача. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 08 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року за заявою представника позивача витребувано від Департаменту праці та соціальної політики ОМР належним чином завірені копії матеріалів справи про призначення та виплату ОСОБА_2 тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Судове засідання 08 квітня 2020 року відкладено на 16 червня 2020 року, з підстав неявки сторін по справі.

Судове засідання 16 червня 2020 року відкладено на 29 липня 2020 року, з підстав неявки сторін по справі.

У судове засідання 29 липня 2020 року з`явились позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання 29 липня 2020 року з`явилась відповідач. Позовні вимоги не визнає.

Роз`яснені права та обов`язки.

Судове засідання відкладено на 10 серпня 2020 року, для ознайомлення відповідача з уточненою позовною заявою.

У судове засідання 10 серпня 2020 року з`явився позивач та його представник. Позивач зазначив, що він являється інвалідом І групи по зору, є непрацездатним, отримує лише державну соціальну допомогу, як інваліду І групи в розмірі 1 564 грн. на місяць, тому може сплачувати аліменти лише у розмірі 500 грн. Із сином у нього гарні відносини, постійно спілкуються між собою, дарує подарунки, відпочивають та розважаються разом. В минулому році майже все літо син провів разом із ним. Позивач зазначив, що фінансово допомагає синові, однак наявність хвороби позбавила його можливості заробляти собі на життя.

У судовому засіданні 10 серпня 2020 року відповідач заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 500 грн, зазначивши що дитина потребує додаткових фінансових витрат, оскільки він є астматиком та постійно проходить обстеження. Крім того, відповідач наголосила, що позивач постійно палить сигарети, та витрачає в місяць на них майже 1000 грн, що міг би ці кошти давати на утримання їхньої дитини.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 вересня 2008 року знаходились у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у них народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1892.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Син залишився проживати разом з відповідачем.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина стягнуто аліменти у розмірі 1 200 грн. щомісяця з 29 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Згідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В період з 27 серпня 2014 року по 03 вересня 2014 року ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова в результаті чого 28 серпня 2014 року йому було зроблено операцію на лівому оці та постановлено діагноз : хоріоретиніт, епіретинальна мембрана, тракційне відшарування сітківки.

04 червня 2014 року була проведена друга операція на правому оці, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого № 387406.

28 серпня 2014 року на лівому оці була проведена третя операція, що підтверджується висновком « Інституту очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова» та поставлено наступний діагноз « зріла ускладнена катаракта. Атрофія зорового нерву. Відшарування сітківки. Наслідок гострого некрозу сітківки», що підтверджується історією хвороби № 586972. Внаслідок чого 22 вересня 2015 року була проведена четверта операція на OD:УЗ-ФЕ з імплантацією ІОЛ+17,5 д МІОЛ-2, тобто операція по видаленню катаракти, про що свідчить медичний висновок ДУ «Інститут очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова», історія № 602864.

28 вересня 2015 року по 13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті очних хвороб і тканин терапії ім. В.П. Філатова в результаті якої 30 вересня 2015 року було проведено операцію на правому оці. Та поставлено наступний діагноз: хоріоретиніт, епіретинальна мембрана, тракційне відшарування сітківки.

Відповідно до довідкою акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 10 ААВ № 789533 від 29 січня 2016 року ОСОБА_1 отримав І « Б» групу інвалідності по зору довічно.

В період з 18 червня 2018 року по 21 червня 2018 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня № 3» ім. проф. Алейнікової Л.І.» м. Одеси в кардіологічному відділенні, де йому був поставлений діагноз «Однососудна поразка коронарної артерії, постравматична енцефалопатія», шо підтверджується протоколом коронарної ангіографіїї № 682 від 20 червня 2018 року, допплерехокардіографічним обстеженням від 18 червня 2018 року та Випискою із історії хвороби № 2549/1022/804.

ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу, як інвалід І групи в розмірі 1 564 грн. на місяць з 25 січня 2015 року по теперішній час, що підтверджується довідкою з Управління соціального захисту в Київському районі від 06 листопада 2019 року за № 3089.

З довідки Київського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 08 жовтня 2019 року № 700 вбачається що ОСОБА_1 на обілку в ГУ ПФУ в Одеській області не перебуває, пенсії не отримує.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом І «Б» групи по зору за статусом довічно, відповідно до довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 10 ААВ № 789533 від 29 січня 2016 року, тобто позивач на теперішній час є непрацездатним а єдиним його доходом є отримання виплати державної соціальної допомоги, як інваліду І «Б» групи в розмірі 1 564 грн. вказаний факт відповідачем у судовому засіданні не оспорювався, доказів щодо інших доходів позивача не надано.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив зменшити розмір стягнутих на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 1 200 грн. щомісяця починаючи з 29 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 на суму 500 грн. щомісяця.

Проте, ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 хворіє на бронхіальну астму, постійно потребує ліків, проходить обстеження, що у свою чергу потребує додаткових фінансових витрат. Крім того, відповідачем було наголошено на тому, що позивач постійно палить сигарети, та витрачає в місяць на них майже 1000 грн.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, з урахуванням стану здоров`я та погіршення матеріального становища ОСОБА_1 , з дотриманням вимог ч. 2 ст. 182 СК з урахуванням забезпечення інтересів дитини суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з позивача на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , підлягає зменшенню з 1 200 грн щомісяця на 1159 ( одна тисяча сто п`ятдесяд д`евять) грн., тобто у розмірі 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з набрання чинності рішенням суду, до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. № 789-XII, ст. ст. 7, 84, 141, 180, 182, 184, 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що сплачуються ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1200 ( одна тисяча двісті) грн на 1159 ( одна тисяча сто п`ятдесяд д`евять) грн. щомісячно, починаючи з набрання чинності рішенням суду, до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 17 серпня 2020 року.

Суддя Ю.Б. Свячена