Справа № 577/2877/20
Провадження № 6/577/72/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.,

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», заінтересовані особи: акціонерне товариство «Імексбанк», ОСОБА_1 про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, посилаючись на норми ст.ст. 55, 442 ЦПК України, просить здійснити процесуальне правонаступництво у цивільній справі № 577/4447/14-ц відносно позивача (стягувача) ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт». Замінити стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» по виконанню рішення у цивільній справі №577/4447/14-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00042158/1 від 29.05.2013 року в розмірі 14074,70 грн., а також судового збору - 243,60 грн.

На обгрунтування у заяві зазначено, що за вказаним судовим рішенням з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» були стягнуті кошти - заборгованість за кредитним договором.

31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладений договір про відступлення прав вимоги №126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №999-00042158/1 від 29.05.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», внаслідок чого виникла необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача.

Директор ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» Погорєлов Ю.А. подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, вимоги підтримують.

Заінтересовані особи: АТ «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 , які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду, до суду не з`вилися.

За положенням ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого висновку.

З матеріалів цивільної справи №577/4447/14-ц вбачається, що заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» 14074,70 грн. заборгованості за кредитним договором №999-00042158/1 від 29.05.2013 року, а також судовий збір - 243,60 грн., всього 14318 грн. 30 коп. Рішення набрало чинності (а.с. 37-39).

21.07.2015 року копія рішення та виконавчі листи, за запитом стягувача були направлені до ПАТ «Імексбанк» (а.с. 46).

31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладений договір №126 про відступлення прав вимоги, зокрема і за кредитним договором №999-00042158/1 від 29.05.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості внаслідок чого заявник набув права вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 51-53).

Жодних доказів перебування виконавчого документа на примусовому виконанні суду не надано, а тому слід виходити від зворотнього, що примусове виконання судового рішення не здійснювалось.

Звертаючись із заявою про заміну стягувача і посилаючись на судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» зазначає лише, як підставу, - укладення договору відступлення прав вимоги. Інших вимог не ставиться (а.с. 47-48).

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За положеннями ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на 2014 рік (час набрання судовим рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ст.24 цього Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого

документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У ст.12 вказаного Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

6. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз наведених положень законодавства надає підстави для висновку, що процесуальні дії пов`язані з примусовим виконанням судового рішення можуть вчинятися лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа для виконання, в даному випадку, протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 ( провадження № 14-308цс 19) - у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який страчений , вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0915/3021/12.

У ст.442 ЦПК закріплено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За положеннями ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) зазначено, що однією з підстав для поновлення строків може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на встановлені у справі обставини, пропущення правопопередником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутності клопотання про поновлення такого строку, заяву ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну стягувача слід залишити без задоволення. При цьому суд звертає увагу заявника, що укладення договору про відступлення прав вимоги поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не свідчить про автоматичне продовження цього строку і заміні стягувача.

Також необхідно зауважити, що доказів перебування відповідного виконавчого листа на примусовому виконанні суду не представлено і це питання, внаслідок неявки представника заявника у судове засідання, дослідити не представилось можливим.

Керуючись: Законом України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня складання.

СуддяВ. О. Кравченко