Справа № 168/932/19
Провадження № 2/168/47/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, дружиною та чоловіком; встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . Після смерті батька спадщину фактично прийняла його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіту за життя батьки не складали. Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно; із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є подружжям, оскільки згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10 травня 2019 року № 4, їх прізвище зазначено « ОСОБА_4 », факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , оскільки згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 його мати зазначена « ОСОБА_2 »». Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

У підготовче засідання позивач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі.

Представник Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 42-2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Любохини Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 10-11).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, батьки позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , 18 листопада 1955 року уклали шлюб, актовий запис № 21. Прізвище матері після державної реєстрації шлюбу змінилось із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 » (аркуш справи 16)

Згідно з свідоцтвом про народження позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Любохини Старовижівського району Волинської області, у графі «батько» зазначено ОСОБА_3 ; у графі «мати» - ОСОБА_2 (аркуш справи 9).

З архівної довідки № 87/01.27 від 13 лютого 2019 року (аркуш справи 15), виданої Державним архівом Волинської області вбачається, що в метричних книгах Свято-Семенівської церкви с. Любохини Ковельського повіту ОСОБА_7 Иван/Welicz Iwan «прізвище, ім`я подано мовою оригіналу, так у документі» народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Любохини (актовий запис № 55 від 24 липня 1932 року). Як вбачається з вищезазначеного документа прізвище батька позивача - « ОСОБА_4 ».

Суд вважає, що сукупність досліджених під час розгляду даної справи доказів, свідчить про доведеність факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є подружжям, дружиною та чоловіком, а також, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як розбіжність у зазначенні прізвища виникла внаслідок помилки.

Також судом встановлено, що встановлення факту родинних відносин буде відповідати інтересам позивача, оскільки без встановлення даного факту, він буде позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , в інший спосіб підтвердити родинний зв`язок позивач позбавлений можливості.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області не посвідчувався (аркуш справи 12), спадкова справа не заводилася (аркуш справи 41).

В силу вимог статтей 548, 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління й володіння належним останньому спадковим майном прийняла ОСОБА_2 , як дружина померлого, що об`єктивно підтверджується довідкою Любохинівської сільської ради № 422 від 02 квітня 2019 року (аркуш справи 12).

Згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (аркуш справи 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіт не складала (аркуш справи 12, 43). Позивач постійно проживав з матір`ю на день її смерті (аркуш справи 12), у контексті частини третьої статті 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , судом не здобуто.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 13).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 02 квітня 2019 року № 422 (аркуш справи 12) та випискою з погосподарської книги № 2 за 2016-2023 роки виданої виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 17) підтверджується право ОСОБА_3 , яке успадкувала за законом ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (аркуш справи 18-23).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Любохинівській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 32). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, дружиною та чоловіком; встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 ; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

На підставі викладеного, статтей 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, статтей 1216, 1261, 1269, 1270 ЦК України та керуючись статтями 11, 13, 206, 247, 293, 315, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, дружиною та чоловіком.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_8 івська сільська рада Старовижівського району Волинської області, адреса місця знаходження: вулиця Центральна, 65, село Любохини, Старовижівський район, Волинська область, код за .

Суддя О.В. Назарук