Справа № 304/647/19 Провадження № 2/304/38/2020
У Х В А Л А

05 лютого 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Ганька І.І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

представника позивача адвоката Турецької Є.А.,

представника відповідача адвоката Цоя Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_1 директора адвокатського бюро «Турецька і партнери» - адвоката Турецької Євгенії Андріївни про витребування оригіналів доказів у цивільній справі № 304/647/19 за уточненим позовом представника ОСОБА_1 директора адвокатського бюро «Турецька і партнери» - адвоката Турецької Євгенії Андріївни до дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» про стягнення невиплаченої заробітної плати, індексації та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, а також моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

представник позивача звернулася в суд з позовом до дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА», в якому просить стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 12 200,07 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати у розмірі 9 406,25 грн., заборгованість з виплати індексації заробітної плати у розмірі 118 632,25 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати індексації заробітної плати у розмірі 37 967,37 грн. Свою позицію мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року у справі № 308/6492/15-ц, залишеним без змін Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалено поновити позивача на роботі в ДП «АДІДАС-УКРАЇНА». Так, ОСОБА_1 на роботі було поновлено, але за 15 робочих днів листопада 2015 року та грудень 2015 року заробітна плата у сумі 12 200,07 грн. ні нарахована, ні виплачена не була, відтак строки її виплати є порушеними. Законом України «Про оплату праці» позивачу передбачена компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, яка згідно доданого розрахунку становить 9 406,25 грн. Крім цього, з червня 2009 року відповідачем індексація заробітної плати позивачу не нараховувалася та не сплачувалася, тому така у розмірі 118 632,25 грн., а також 37 967,37 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків виплати індексації підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 . За таких обставин просить позов задовольнити.

У ході розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат Турецька Є.А. уточнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 12 200,07 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати у розмірі 5 277,55 грн., заборгованість з виплати індексації заробітної плати у розмірі 132 105,18 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати індексації заробітної плати у розмірі 42 899,98 грн. та моральну шкоду в розмірі 64 000 грн.

23 січня 2020 року через канцелярію суду представником позивача подано клопотання, в якому остання просить витребувати у відповідача оригінали письмових доказів та провести їх огляд. Свою позицію мотивувала тим, що ухвалою суду від 03 травня 2019 року задоволено її клопотання про витребування з дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» розрахунково-платіжних відомостей згідно форми № П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника», затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» від 05 грудня 2008 року, за кожен місяць з квітня 2009 року по квітень 2019 року. 25 жовтня 2019 року позивачем було отримано відзив на позовну заяву з додатками. Разом з цим, долучені відповідачем до такого копії розрахунково-платіжних відомостей та «расчетных листов» у порушення ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 не містять обов`язкових реквізитів, а саме відсутні дати складання документів та особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що в свою чергу забезпечує юридичну неповноцінність документа. На це вказує також Верховний Суд у своїй постанові від 19 березня 2019 року у справі № 823/5442/15, зокрема зазначаючи, що відсутність обов`язкових реквізитів, передбачених вищевказаними нормативно-правовими актами, позбавляє первинні документи їх офіційного значення і призводить до їх недопустимості як джерела доказової інформації. Крім того, що долучені копії документів не місять обов`язкових реквізитів, вони ще й посвідчені особою, яка не є учасником справи, а саме ОСОБА_2 . Відтак, враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 95 ЦПК України просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Турецька Є.А. попередньо подане нею клопотання про витребування оригіналів письмових доказів підтримала з підстав, викладених у такому.

Представник відповідача адвокат Цой Д.С. у судовому засіданні проти задоволення клопотання представника ОСОБА_1 заперечив, оскільки ними до матеріалів справи додані всі докази, відтак вважає витребування таких недоцільним, пов`язаним із зловживанням адвокатом Турецькою Є.А. процесуальними правами.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, необхідні для вирішення поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою судді Перечинського районного суду від 03 травня 2019 року клопотання представника ОСОБА_1 директора адвокатського бюро «Турецька і партнери» - адвоката Турецької Євгенії Андріївни задоволено витребувано з дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» розрахунково-платіжні відомості ОСОБА_1 згідно форми № П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника», затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» від 05 грудня 2008 року, за кожен місяць з квітня 2009 року по квітень 2019 року.

Також встановлено, що 24 жовтня 2019 року до суду від представника відповідача ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» - адвоката Цоя Д.С. надійшов відзив разом з копіями доданих до нього документів, зокрема табелів обліку використання робочого часу ОСОБА_1 у періоди з 01 по 30 листопада 2015 року та з 01 по 31 грудня 2015 року; наказу ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» від 18 листопада 2015 року № 238/1-П «Про поновлення на роботі»; розрахункових листів про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у період з квітня 2016 року по серпень 2018 року; витяг з наказу ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» від 30 жовтня 2015 року № 221/9-П «Про затвердження зміни посадового окладу менеджерів магазинів ДП «АДІДАС-УКРАЇНА»; витяги розрахунково-платіжних відомостей у періоди з вересня 2014 року по січень 2015 року, за січень 2016 року, за червень 2016 року, за жовтень 2016 року, за січень 2017 року, за червень 2017 року, за жовтень 2017 року, за січень 2018 року, за травень 2018 року, за серпень 2018 року, за жовтень 2018 року, за грудень 2018 року та січень 2019 року.

Разом з цим, у клопотанні представник позивача у зв`язку з розбіжностями у нарахованих сумах та сумах, викладених у вищевказаних документах, а також через відсутність у останніх обов`язкових реквізитів, зокрема дати документа, та їх посвідчення особою, яка не є учасником справи, ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які здійснюють своє право на захист і розпоряджаються своїми цивільними та процесуальними правами вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, оскільки відповідачем до матеріалів справи подано копії письмових доказів, представник позивача через наявність сумнівів відповідності таких оригіналам подала клопотання про витребування останніх, тому воно може бути задоволене судом.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13, ст. ст. 81, 95, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Витребувати з дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» оригінали письмових доказів, копії яких додано до відзиву, а саме:

- табелів обліку використання робочого часу ОСОБА_1 у періоди з 01 по 30 листопада 2015 року та з 01 по 31 грудня 2015 року;

- наказу дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» від 18 листопада 2015 року № 238/1-П «Про поновлення на роботі»;

- розрахункових листів про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у період з квітня 2016 року по серпень 2018 року;

- витягу з наказу дочірнього підприємства «АДІДАС-УКРАЇНА» від 30 жовтня 2015 року № 221/9-П «Про затвердження зміни посадового окладу менеджерів магазинів ДП «АДІДАС-УКРАЇНА»;

- витягів розрахунково-платіжних відомостей ОСОБА_1 у періоди з вересня 2014 року по січень 2015 року, за січень 2016 року, за червень 2016 року, за жовтень 2016 року, за січень 2017 року, за червень 2017 року, за жовтень 2017 року, за січень 2018 року, за травень 2018 року, за серпень 2018 року, за жовтень 2018 року, за грудень 2018 року та січень 2019 року.

Зазначені докази надати для огляду у судове засідання, яке відбудеться 25 лютого 2020 року о 15.00 год. в приміщенні Перечинського районного суду (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 15).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ганько І. І.