Справа №442/35/20
Провадження №2/442/369/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судового засідання Харіва І.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу № 442/32/20 провадження 2/442/369/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити, частки співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею - 105,2 кв м, житловою - 67,4 кв м, допоміжною - 37, 8 кв м, господарські будівлі і споруди - А-1 - житлова прибудова, а - тераса, с1с1 - сходи, Д- літня кухня, Е-гараж, Є - сарай, 1,2 - огорожа, І, II - замощення, к - кран дворовий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:025:0313 в розмірі по 1/3 за кожним.

В обґрунтування позову покликається на те, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на частку в житловому будинку в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за цією ж адресою. Позивачка звернулася у встановлений законом строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки частки за кожним із співвласників вказаного будинку та земельної ділянки не було визначено, та роз`яснив необхідність звернутися до суду для вирішення зазначеного питання.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позов визнав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності.

Частиною 1 ст. 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2016 по справі № 442/6830/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а/с 11, 12-14).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована в АДРЕСА_1 кастровий номер :01:025:0313 на підставі рішення Дрогобицької міської ради № 1802 від 06.06.2019(а/с15,16,17).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 18). Після його смерті приватним нотаріусом заведено спадкову справу, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а/с 19).

За життя ОСОБА_3 на праві спільної власності належала частка у спірному будинку та земельної ділянки, однак такі не були виділені, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_2

Позивачка зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у спадковому майні не визначено частки.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Отже, усім співвласникам належить по 1/3 частки кожному.

Нормою ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Нормою ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом, але з наведених вище причин не може оформити право власності на вказане майно, позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити частки співвласників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею - 105,2 кв м, житловою - 67,4 кв м, допоміжною - 37, 8 кв м, господарські будівлі і споруди - А-1 - житлова прибудова, а - тераса, с1с1 - сходи, Д- літня кухня, Е-гараж, Є - сарай, 1,2 - огорожа, І, II - замощення, к - кран дворовий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:025:0313 в розмірі по 1/3 за кожним.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нагірна О.Б.