Провадження №2/523/1164/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.

при секретарі - Кругліков О. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Євтошкіної Ю. В., про застосування зустрічного забезпечення, котре заявлено в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна (м. Одеса, вул. Осипова, 7), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вчиненого під впливом обману,-

Встановив:

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року судом відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна (м. Одеса, вул. Осипова, 7), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вчиненого під впливом обману.

Окрім того, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2019 року по зазначеній справі було задоволено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову та:

1. Накладено арешт на 1/2 частку будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу, серія та номер 2416, виданий 10.12.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольгою Сергіївною. Номер запису про право власності 29352449, дата і час державної реєстрації - 10.12.2018 року в 14:08:33.

2. Накладено арешт на 1/2 частку будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу, серія та номер 2417, виданий 10.12.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольгою Сергіївною. Номер запису про право власності 29352842, дата і час державної реєстрації - 10.12.2018 року в 14:11:07.

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Євтошкіною Ю. В. 28 січня 2020 року подано на адресу суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем та власником будинку АДРЕСА_3 та у разі задоволення позову ОСОБА_2 постане питання про повернення нею отриманих грошових коштів у розмірі 669800 гривень, тому заявник просив визначити саме таку суму зустрічного забезпечення.

Вивчивши матеріали справи, уважно розглянув обґрунтування заяви про застосування зустрічного забезпечення, суд вважає зазначене клопотання таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (частини перша, друга статті 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

При вирішенні заяви про застосування зустрічного забезпечення, суд вирішує не спір між сторонами, а співмірність зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Подаючи до суду першої інстанції клопотання про застосування зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду 669800 гривень, представник ОСОБА_1 в обґрунтування задоволення поданого клопотання зазначив, що у разі задоволення позову ОСОБА_2 постане питання про повернення нею отриманих грошових коштів у розмірі 669800 гривень, тому заявник просив визначити саме таку суму зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

При цьому єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Представником ОСОБА_1 не доведено, яким чином застосування судом заходів забезпечення позову щодо арештованого будинку може завдати відповідачу ймовірних збитків, в чому ці збитки будуть полягати і виходячи з чого заявником було оцінено розмір зустрічного забезпечення саме у 669800 гривень в якості можливої компенсації ймовірних збитків.

Не доведено також те, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим відшкодування можливих збитків відповідачеві, внаслідок забезпечення позову, у разі відмови у позові.

Доказів, передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення не містять, оскільки ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання на території України, а докази щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, суду не представлено.

Враховуючи зазначене, сторона заявника не довела, що вжиті судом заходи забезпечення позову можуть спричинити йому збитки, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.154,354,355 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Євтошкіної Ю. В., про застосування зустрічного забезпечення, котре заявлено в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна (м. Одеса, вул. Осипова, 7), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вчиненого під впливом обману залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя