Справа № 381/4519/19
Провадження № 2/675/419/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"12" серпня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого -

судді Демчука П.В.,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі Фастівської районної державної адміністрації у Київській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 23 серпня 2012 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 23 серпня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 20. 12 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Фастівського міськрайонного суду. Від шлюбу сторони мають наповнолітню доньку ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 63 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , яке зареєстровано Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області.

З 2014 року батько дитини ОСОБА_2 фактично проживав окремо від сім`ї та не опікувався дитиною. Після розірвання шлюбу між батьками донька проживає з матір`ю окремо від батька, перебуває на утриманні та вихованні матері. Батько не відвідує доньку, не спілкується з нею, не піклується про неї, не цікавиться її життям, не займається фізичним та духовним розвитком доньки, не утримує матеріально. Позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник третьої особи - Фастівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в чкому просить справу розглянути без участі їх представника, та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства з урахуванням захисту прав та інтересів дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання за викликом до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог, встановлених діючим Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з повідомлення Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 08-03/81 від 26.03.2020 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Надіслані ОСОБА_2 судові повістки повернулися на адресу суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній».

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того було розміщене оголошення на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет відповідно до п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Судовий виклик вручений ОСОБА_2 належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 223 ч. ч. 3, 4, 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою від 03 квітня 2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

Суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосовувати правила глави 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» Сімейного кодексу України

Згідно вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно з ст. 2 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї.

Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 4 статті 155 СК України визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зі свідоцтва про народження дитини, копія якої додана до матеріалів справи, вбачається, що малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : матір`ю дитини являється ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно довідки Борівської селищної ради, до складу сім`ї зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 , входять мати ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 .

Малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 .

Факт ухилення батька ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 підтверджується рапортом ДОП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області, поясненнями позивачки, яка повідомила суду , що батько дитини з нею не спілкується, її життям не цікавиться, матеріально не утримує, зі святами та днями народження не вітає протягом тривалого часу; доданим до матеріалів справи висновку Фастівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до наданої інформації Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 29.07.2020 року за № 29141-12 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 28 липня 2020 року становить 99 224 грн. 45, що також свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з`явився, відзиву на позов не подав, жодних доводів суду щодо позовних вимог не навів.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 ) позбавити батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 18 серпня 2020 року.

Суддя П.В.Демчук