Справа № 212/9040/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Курбакової Ю.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстровану шлюбі, від якого останні мають неповнолітню доньку. На даний час вони мешкають окремо, сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені. В зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги з боку відповідача, вона вимушена вийти достроково на роботу, перервавши відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач ОСОБА_3 офіційно працює, щомісячно отримує заробітну плату, а тому має можливості надавати допомогу на утримання доньки. Донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач витрачає гроші лише на свої потреби. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, його право на пред`явлення зустрічного позову.

17 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзові відповідач просить суд відмовити в задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивачем не доведено, що існують підстави для вжиття примусових заходів стягнення аліментів через суд, він надає матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача, адвоката Товкун А.В.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Не заперечує, що відповідач надавав кошти донці, однак дані кошти, необхідно постійно просити, пояснювати, на що вона буде їх витрачати, а тому хоче, що були стягнуті аліменти офіційно, що в подальшому мати законну підстави на отримання коштів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Товкун А.В. у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти стягнення аліментів на утримання дитини, однак стверджували, що суми в розмірі 4000 грн. буде достатньо для утримання доньки. Крім того позивачка працює, отримує також заробітну плату, тому зазначених коштів буде достатньо для необхідного утримання дитини. Крім того відповідач не погоджується, щоб аліменти були стягнуті з дати звернення позивачем до суду, тому що весь цей час він допомагав дитині добровільно, що підтверджено документально, тому просить стягувати аліменти в моменту ухвалення судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

12 лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 42, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від12.02.2016 року, яка міститься у матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , актовий запис № 424 від 14 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.07.2016 року, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Утримання неповнолітньої дитини є спільним обов`язком батьків, то необхідно брати до уваги і надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей з боку їх матері, а відтак, можна дійти висновку, що вказана частка від всіх видів заробітку яку пропонує позивач є прийнятною та такою, що повністю задовольнить матеріальні потреби дітей, при цьому, не допустить виникнення дисбалансу інтересів інших осіб, що забезпечить рівність сторін по забезпеченню дітей, не допустить дискримінацію позивача та перекладання на нього усього тягаря матеріального утримання дітей.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач ставить перед судом питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень на утримання доньки до її повноліття.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч.2 ст.184 СК України, згідно якої стягнення відбувається саме у такий спосіб, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює ПАТ «Арселор Мітал Кривий Ріг», начальником відділу департаменту по персоналу, має постійний заробіток. В даному випадку, при наявності у відповідача постійного місця роботи, знаходження його у місті Кривому Розі постійно, з урахуванням розміру заробітної плати відповідача - відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, є працездатною особою, відомостей про інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні суду не надано, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття.

Враховуючи що відповідач в добровільному порядку надав матеріальну допомогу на утримання на утримання доньки до моменту ухвалення рішення, що підтверджується письмовими доказами долученими в процесі розгляду справи, та не заперечувалось позивачем, тому стягнення проводити з моменту винесення рішення.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840,80 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05 лютого 2020 року і до повноліття дитини.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 840 гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування учасників сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП - НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю. В. Козлов