РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/468/19

Провадження № 2/643/475/20

11.02.2020 Московський районний суд у м. Харкові у складі: головуючого - судді Букреєвої І.А., при секретарі Воловод К.А., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Заяви № б/н від 11.06.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13 416,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 13.12.2018 року має заборгованість 32031.27 грн., яка складається з наступного : 8 298,78 грн. заборгованість за тілом кредита; 4 107,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; 9958,50 грн. заборгованість пенею та комісією ; 9666,16 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди ; а також 1921,00 грн. судові витрати .

В матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій він просить суд розглядати справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін . 15.03.2019 року було задоволено клопотання про розгляд справи з викликом сторін у загальному порядку .

Представник позивача у суд не зявився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач позов не визнав, вважає , що він має борг перед позивачем , але не в зазначеному розмірі.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Заяви № б/н від 11.06.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13 416,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань, згідно наданого розрахунку, за кредитним договором Відповідач станом на 13.12.2018 року має заборгованість 32031.27 грн., яка складається з наступного: 8 298,78 грн. заборгованість за тілом кредита; 4 107,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; 9958,50 грн. заборгованість пенею та комісією ; 9666,16 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України)

Ухвалою суду від 16 липня 2019 року явку представника позивача АТ КБ " Приватбанк" в судове засідання було визнано обовязковою, але представник жодного разу не зявився в судові засідання 23 жовтня 2019 року, 12 грудня 2019 року, 11 лютого 2020 року , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач у судовому засіданні визнав наявність основного боргу за кредитним договором , але не визнав наданий розрахунок відсотків , пені та штрафу.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд установив, що позивач не довів тих обставин, якими обґрунтовано їх позовні вимоги в частині нарахування розміру процентів за користування кредитом, пені та комісії .

Наданий суду розрахунок заборгованості за договором ( а.с.4 ) не є належним доказом , оскільки в укладеному сторонами кредитному договорі у вигляді Генеральної угоди розмір процентів за користування кредитом належним чином не визначено, ця обставина також унеможливлює дійти висновку, що банк належним чином виконав свої зобовязання перед відповідачем та унеможливлює дійти висновку про правомірність нарахування відсотків, підвищених відсотків та неустойок за порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору (як тих, що ним оплачені, так і тих, які вимагає стягнути з нього ПАТ «Приватбанк»).

Крім того , відповідно до частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Генеральною угодою не передбачено оплату пені чи комісії . Що стосується пункту 1.3.3 про оплату штрафу у розмірі 9 666 грн.16 коп. на 2 день , що наступає за днем повернення кредиту , суд вважає несправедливим , а тому є незаконним.

У заяві, підписаній сторонами також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, не представив суду доказів , якими могли стати первинні платіжні документи , не надав також підтвердження того , що загальна вартість кредитного договору була обумовлена та визначена сторонами, а тому суд стягує тільки суму боргу , що визнана відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 8 298,78 грн.

Також суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141, 263-266, 272-273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 19.03.2012 року, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ( рах.№ НОМЕР_3 МФО 305299 ) 8 298 грн.78 коп заборгованості за кредитом від 11.06.2015 року та судовий збір у розмірі 497 грн. 54 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя