Справа № 299/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розмір аліментів,

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2020 року за підсудністю від Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшла до Веселинівського районного суду Миколаївської області цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розмір аліментів.

В позовній заяві позивач зазначив, що 08 червня 2011 року рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

27 травня 2011 року Веселинівським районним судом Миколаївської області винесено заочне рішення по цивільній справі № 2-207/11 яким стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 04.04.2011 року до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 31.10.2016 року по цивільній справі №472/830/16-ц, було змінено розмір аліментів та стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

На сьогодні, склалася така ситуація, коли позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, з огляду на наступне.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 був звільнений з посади механіка з обслуговування автотранспортних засобів і з цього часу по сьогоднішній день він ніде не працює, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу за станом здоров`я. Так, з 06.03.2014 року залучався до участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях. Після чого, в нього почалися проблеми зі здоров`ям, постійне лікування пов`язано безпосередньо з його службою та перебуванням в зоні АТО. Внаслідок того, що він постійно вимушений проходити лікування, він не може нормально працювати та влаштуватися на постійну роботу. При цьому 02 липня 2019 року було встановлено йому другу групу інвалідності, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, про що свідчить довідка до акта огляду медико - соціальною експертною комісією АВ 0935736 від 02 липня 2019 року. Крім того, 16 березня 2018 року між ним та ОСОБА_6 був укладений шлюб. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_7 . З 05 квітня 2018 року дружина знаходиться в декретній відпустці за доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.04.2018 - ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, в дружини до шлюбу було двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які 25 вересня 2019 року Виконкомом Тур`я Пасіцької сільської ради Закарпатської області були зареєстровані на прізвище ОСОБА_2 .

Крім того, позивач зазначає, що не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а лише засоби для щоденного проживання. При цьому, перебуває на утриманні своїх батьків, про що складено акт обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 09.01.2020 року №02-04.

Оскільки позивач офіційно не працює бо не має можливості в зв`язку з станом здоров`я, лише отримує пенсію по інвалідності, то 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку для нього є непосильною, його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням, оскільки йому ще необхідно утримувати трьох дітей неповнолітніх та дружину.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суд не повідомила.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.10.2016 року винесено заочне рішення Веселинівським районним судом Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач посилається в позові на те, що він не має можливості влаштуватися на постійну роботу, оскільки хворіє та має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень

Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року №3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, однак зміна розміру не відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та погіршать її матеріальне становище і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до обмеження відповідачем в забезпеченні прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Оскільки позивач ОСОБА_1 і так за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 31.10.2016 року зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку тому враховуючи викладене, та з урахування того, що позивач в прохальній частині позовної заяви просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на 666 гривень щомісячно на одну дитину (а.с. 68-69), суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог, так як вказаний розмір буде меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на момент прийняття вказаного рішення становитиме 1159 гривень.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розмір аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський