ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9488/19

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/138/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Шапко В.М.,Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ,

за участю: органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про розірвання договору найму житла та виселення, за участю органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради,

прізвище судді: Логвіна Т.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 04 листопада 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір найму (піднайму) житлового приміщення від 01.12.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_2 . 01.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір найма (піднайма) житлового приміщення, за яким позивач здала відповідачу в найм для проживання кімнату житловою площею 29,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач у вказаній квартирі не проживає. У порушення ч.3 ст.815 ЦК України відповідач не сплачує комунальні послуги вже більше півроку поспіль, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На даний час у ОСОБА_1 виникла необхідність проживати у квартирі по АДРЕСА_2 , власником якої вона є. Позивач попередила відповідача про розірвання договору найму (піднайму) житлового приміщення від 01.12.2012 року та просила звільнити квартиру разом з ОСОБА_3 , змінити місце реєстрації та погасити заборгованість за комунальні послуги. Проте відповідач разом з ОСОБА_3 вказані вимоги не виконали. Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частини квартири по АДРЕСА_3 , тобто має власне житло.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року позов задоволено. Розірвано договір найму (піднайму) житлового приміщення від 01.12.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу на рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з 01.09.2012 року відповідач постійно проживала однією сім`єю, вела спільне господарство з ОСОБА_4 , її вселення у спірну квартиру відбулося за добровільної згоди ОСОБА_1 , а договір найму від 01.09.2012 року був укладений лише з метою зареєструвати у встановленому порядку її місце проживання та майбутньої дитини ОСОБА_3 .

Заявниця вказує на те, що договір найму від 01.09.2012 року не відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЖК, оскільки не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управлінні, що ним утворюються, а також не містить вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, права і обов`язки наймодавця і наймача. При цьому, оплата комунальних послуг не передбачалась договором найму, в якому чітко зазначено - без додаткових оплат.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником спірної квартири по АДРЕСА_2 (а.с.9), іншого житла не має.

01.09.2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір найма (піднайма) житлового приміщення про те, що ОСОБА_1 здає в найм (піднайм) для проживання кімнату житловою площею 29,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Наймач (піднаймач) прописується за вказаною адресою і зобов`язаний проживати на наданій житловій площі постійно (а.с.10).

Згідно довідки КП «ЖЕК-10» від 19.12.2018 року, виданій ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 , заборгованість по кварплаті, станом на 01.12.2018 року, становить 4763,06 грн (а.с.14).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2019 року (справа №750/2429/19) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради 9926,82 грн заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, яка утворилась за період з 01.03.2016 року по 01.02.2019 року.

У листі від 30.05.2019 року, адресованого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вказувала на те, що вона, як власник квартири по АДРЕСА_2 , має намір проживати у вказаній квартирі, з урахуванням приписів ст.825 ЦК України повідомила ОСОБА_2 про розірвання договору найма (піднайма) житлового приміщення від 01.09.2012 року. Протягом двох місяців, з моменту отримання даного попередження, просила ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 звільнити вищевказану квартиру, змінити місце реєстрації та погасити заборгованість за комунальні послуги (а.с.19-20).

03.06.2019 року ОСОБА_2 отримала лист від 30.05.2019 року (а.с.21).

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.07.2019 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ОСОБА_2 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.11.2016 року по 30.04.2019 року в розмірі 16498 грн. 00 коп. та централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2017 року по 30.04.2019 року в розмірі 7756,25 грн.

За довідкою управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 05.08.2019 року №7583, виданої ОСОБА_1 , станом на 31.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 (квартиронаймач), ОСОБА_2 (наймач), ОСОБА_3 (син піднаймача).

Відповідач ОСОБА_2 є власником 1/4 частини квартири по АДРЕСА_4 (а.с.37-39).

За частиною першою статті 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату.

Частиною четвертою статті 168, статтею 169 ЖК України передбачено, що договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати. У разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою, третьою статті 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

Вимогами частиною третьою статті 815 ЦК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до частини першої статті 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази.

У разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла (стаття 826 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання договору найму (піднайму) житлового приміщення від 01.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та виселення з квартири по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення, оскільки ОСОБА_1 іншого житла не має і має намір проживати у квартирі по АДРЕСА_2 , власником якої вона є, а відповідач була належним чином повідомлена про розірвання договору найма (піднайма) житлового приміщення від 01.09.2012 року, звільнення вказаної квартири, зміну реєстрації місця проживання та погашення заборгованості за комунальні послуги, але вказаних вимог не виконала.

Доводи апеляційної скарги про те, що з 01.09.2012 року відповідач стала постійно проживати однією сім`єю, вести спільне господарство з ОСОБА_4 , її вселення у спірну квартиру відбулося за добровільної згоди ОСОБА_1 , а договір найму від 01.09.2012 року був укладений лише з метою зареєструвати у встановленому порядку її місце проживання та майбутньої дитини ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 є членом сім`ї ОСОБА_1 , оскільки остання з часу вселення відповідачки в квартирі не проживала.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір найму від 01.09.2012 року не відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЖК не приймаються до уваги, оскільки не є підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги є законним, обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді