Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/191/20

26 серпня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката - Романишина Д.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:
29.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , який між ними розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею. Відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2009 року відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Зазначає, що на даний час їхній син є повнолітнім та навчається в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету за денною формою навчання за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» за державною формою навчання. Термін закінчення навчання 01.07.2021 року. Весь тягар матеріального утримання сина, пов`язаного з його навчанням та проживанням в гуртожитку, покладений на неї. Ствердила, що вона працює бухгалтером в ПП «БОБ-СТАЛЬ» та її середньомісячний дохід складає близько 4500 грн., інших доходів не має, а тому не взмозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання. Відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою, працездатною людиною, має постійне місце праці у військовій частині НОМЕР_1 , де отримує заробітну плату, у зв`язку з чим взмозі утримувати дитину, яка продовжує навчання.

Просить суд, ухвалити рішення, який стягувати з ОСОБА_2 , 1975 року народження, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його навчання, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення ним навчання 01.07.2021 року, але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років, а також понесені нею судові витрати по справі.

27.02.2020 року позивач збільшила позовні вимоги, а саме просить суд, ухвалити рішення, який стягувати з ОСОБА_2 , 1975 року народження, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його навчання, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення ним навчання 01.07.2021 року, але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років, а також понесені нею судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому позовні вимоги позивача визнав. Зазначає, що він разом з сином ОСОБА_4 добровільно домовилися про спосіб сплати аліментів на утримання сина у зв`язку з навчанням. А саме: 28.01.2020 року ним було подано заяву у фінансово-економічну службу військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходить військову службу, про добровільне стягнення з нього 25% від його місячного грошового забезпечення в якості аліментів на користь повнолітнього сина, що навчається, на його власний рахунок і на підтвердження чого долучає до відзиву завірену заступником командира військової частини копію заяви ОСОБА_4 , в якій відображено його волевиявлення отримувати на власний картковий рахунок грошові кошти у вигляді аліментів. Крім того, зазначає, що на даний час у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, однак просить суд, початок стягнення аліментів рахувати не з моменту подачі позовної заяви, а з 01.08.2020 року, оскільки за цей період відповідач добровільного відшкодував їй суму аліментів. Крім того, просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

В свою чергу, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні позов позивача не визнав і суду пояснив, що на даний час син сторін по справі є повнолітнім, а тому взмозі самостійно себе утримати. Зазначив, що між відповідачем та його сином Денисом досягнуто згоди щодо суми аліментів, яка складає ј частину від заробітку відповідача, яку останній регулярно сплачує. Станом та 01.08.2020 року у нього заборгованості по сплаті аліментів не має. А тому при винесенні рішення просить суд врахувати вищезазначене.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача - адвоката Романишина Д.М., дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який між ними 10.09.2008 року розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4).

У шлюбі в сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , батьками якого у свідоцтві про народження записані сторони по справі і що стверджується копією свідоцтва про його народження ( а.с.3).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2009 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття ( а.с.8).

Встановлено, що у зв`язку з досягнення сином ОСОБА_3 повноліття стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинилося.

Судом також перевірено, що на даний час син сторін по справі ОСОБА_4 навчається в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету за денною формою навчання за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» за державною формою навчання з 01.09.2017 року. Термін закінчення навчального закладу 01.07.2021 року. Даний факт стверджується довідкою Надвірнянського коледжу НТУ №9 від13.01.2020 року ( а.с.5).

З`ясовано також, що позивач ОСОБА_1 на даний час працює в ПП «БОБ-СТАЛЬ» на посаді бухгалтера з 04.09.2008 року та її заробітна плата за останні шість місяців склала 28567, 98 грн., що стверджується довідкою № 1 від 15.01.2020 року ПП «БОБ-СТАЛЬ» ( а.с.6). Дохід позивача свідчить про те, що вона не взмозі належним чином надавати матеріальну допомогу дитині, яка навчається і її доходів є недостатньо для самостійного утримання сина.

Відповідач ОСОБА_2 займає посаду військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , що стверджується довідкою про доходи № 6 від 17.01.2020 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 ( а.с.7).

В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи відповідача про те, що він зі своїм повнолітнім сином дійшли добровільної згоди щодо способу сплати аліментів на утримання сина, який навчається, що стверджується долученими до матеріалів справи: копією заяви сина ОСОБА_4 , який бажає отримувати грошові кошти у вигляді аліментів від відповідача на його особистий рахунок; копією заяви самого відповідача, щодо стягнення з нього за його згодою грошових коштів у розмірі 25% від його заробітку на утримання сина, який навчається; довідкою про відкриття карткового рахунку; а також довідкою військової частини НОМЕР_1 № 23 від 18.02.2020 року, згідно якої у останнього відсутня заборгованість по сплаті аліментів ( а.с.24-27).

Також з документів, долучених до матеріалів справи відповідачем ОСОБА_2 медичних документів вбачається, що останній має ряд хронічних захворювань ( а.с.51-75).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201).

Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.

А тому, оцінюючи всі наявні докази, долучені сторонами до матеріалів справи, матеріальний стан дитини та платника аліментів, а також вік та стан здоров`я останнього, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання, починаючи з 01.08.2020 року по 01.07.2021 року, але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років у частці від заробітку (доходу) а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.182, 199, 200 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання, починаючи з 01.08.2020 року і до закінчення ним навчання 01.07.2021 року, але не більше, як до досягнення дитиною 23 років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 28.08.2020 року.