ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8714/19

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/65/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар Позняк О.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2019 року у складі судді Коверзнева В.О., повний текст якого складений 01.10.2019 року в м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 89 196 грн. 52 коп. майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля «Тoyota Camry» ДРН СВ 2277 НОМЕР_1 у дорожньо транспортній пригоді, яка мала місце 20.03.2019 року та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 04.06.2019 року по 01.09.2019 року в сумі 7 587 грн. 77 коп. З ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, просив стягнути 1 500 грн. 00 коп. витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження № 76 від 23.04.2019 року, а судові витрати покласти на обох відповідачів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, необґрунтованість висновків суду.

Доводи скарги зводяться до того, що відмовляючи в задоволенні частини вимог до МТСБУ, суд керувався п. 37.1.3 ст. 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте, на думку позивача, дана норма не підлягала застосуванню, оскільки страховик не був позбавлений можливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди, адже цей факт був встановлений матеріалами справи про адміністративне правопорушення та висновком автотоварознавчого дослідження. Крім того, МТСБУ не оспорювало визначений експертом розмір матеріальної шкоди.

Не погоджується ОСОБА_1 з рішенням суду і в частині того, що висновок експерта не містить окремо визначеної суми ПДВ, в зв`язку з чим, відповідач був позбавлений можливості самостійно визначити вартість завданого позивачу матеріального збитку без урахування ПДВ, оскільки ці мотиви суду суперечать самому висновку, де чітко зазначено, що вартість відновлюваного ремонту без урахування суми ПДВ 20 %, станом на дату оцінки, складає 74 330 грн. 44 коп. Отже ця сума, при частковому задоволенні позову, і підлягала стягненню з МТСБУ. Також ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно відмовив йому у стягненні пені за прострочку виплати страхового відшкодування та не виклав в рішенні мотивів відмови у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України просить змінити рішення в частині мотивів відмови у задоволенні позову, а в іншій частині залишити без змін.

У скарзі вказує, що позивач, у визначений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив МТСБУ про ДТП та не вказав поважних причин, які не давали змоги виконати такі дії, а також зазначає, що транспортний засіб був наданий МТСБУ для огляду у відремонтованому стані, що позбавило останнього самостійно визначити розмір заподіяної шкоди. Тобто суд повинен був відмовити у позові не з підстав відсутності у висновку експерта даних про суму ПДВ, а з підстав не дотримання позивачем зобов`язань, встановлених Законом.

Відзиви на апеляційні скарги учасниками справи не подавались.

Вислухавши суддю доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20.03.2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на припаркований біля будинку № 3 по вулиці Котляревського в м. Чернігові автомобіль «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений, чим завдана матеріальна шкода останньому.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.04.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у цій дорожньо транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 23.04.2019 року № 76, проведеного експертом Громовим А.М., до якого 21.03.2019 року звернувся ОСОБА_1 з метою визначити вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Тoyota Camry», необхідного для усунення пошкоджень, встановлена вартість, яка склала 89 196 грн. 52 коп.

13.05.2019 року ОСОБА_1 направив поштою на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування у визначеній експертом сумі, з посиланням на те, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 , як винної у ДТП особи, не застрахована, проте, 03.06.2019 року відповідач письмово проінформував позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що в порушення п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він не зберіг пошкоджений транспортний засіб в стані, в якому він знаходився після ДТП, що унеможливлює його огляд.

Ухваленню рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування передувало звернення відповідача до судового експерта та повідомлення останнім про неможливість складення калькуляції відновленого ремонту автомобіля «Тoyota Camry», з підстав його відновлення позивачем.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно зі статтею 35 указаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 33.3 статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

У разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Пунктом 37.1.3 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що на момент дорожньо транспортної пригоди 20.03.2019 року позивач знав про те, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована, що підтверджується його підписом на схемі місця ДТП (а. с. 20 матеріалів адміністративної справи № 751/2090/19), проте, протягом 3-х робочих днів (як це визначено Законом) з дня скоєння дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідним повідомленням про неї не звертався. Звернувся він лише 13.05.2019 року з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 89 196 грн. 52 коп., визначеного висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 23.04.2019 року № 76, проведеного експертом Громовим А.М., до якого 21.03.2019 року звернувся ОСОБА_1 для визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля.

Крім того було встановлено, що на момент звернення ОСОБА_1 до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, автомобіль «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_3 , був відремонтований, тому, самостійно провести його огляд на виявлення пошкоджень з метою визначення розміру заподіяної шкоди, страховик не мав можливості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Отже своєчасне звернення водія транспортного засобу, причетного до ДТП, до МТСБУ чи страховика має на меті забезпечити останнім належні умови щодо встановлення реального механізму пригоди та сприяти об`єктивному вирішенню питання щодо можливості здійснення потерпілим особам страхового відшкодування.

Так, факт настання страхового випадку не оспорюється сторонами, він зафіксований правоохоронним органом і відповідачем, як винною у ДТП особою, проте, зазначені обставини не звільняли позивача виконати, передбачені Законом, свої обов`язки, повідомивши МТСБУ про страховий випадок та надати останньому можливість самостійно перевірити обставини пригоди, оглянути пошкоджений автомобіль та визначити вартість страхової виплати з метою запобіганню необґрунтованим виплатам.

Апеляційний суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 33.1, 33.1.4, 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що і стало обґрунтованою відмовою МТСБУ у виплаті страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження відновлення автомобіля особою, що є платником ПДВ, що виключає можливість стягнення з відповідача включеної до загальної суми відшкодування суми ПДВ, а також, у висновку експерта відсутня методика розрахунку суми ПДВ, включеного до загальної суми матеріального збитку, не визначено окремо його грошове значення, що унеможливлює його самостійний розрахунок відповідачем.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № роз`яснено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно постановив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до МТСБУ та ОСОБА_2 , проте, доводи апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України приймає до уваги та вважає обґрунтованими, в зв`язку з чим, рішення, відповідно до правил ч. 4 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині мотивів, оскільки Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена інша процедура визначення МТСБУ розміру страхового відшкодування. Позивач не дотримався вимог зазначеного Закону, не повідомив відповідача про страховий випадок протягом 3 робочих днів, не надав на вимогу МТСБУ для огляду свій транспортний засіб у стані пошкодження, що і стало підставою відмови у виплаті страхового відшкодування і відповідно стягнення з ОСОБА_2 витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження, як похідної вимоги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що можливо б було стягнути на його користь вартість відновлюваного ремонту без суми ПДВ, адже ці дані містить висновок експерта, до уваги не сприймаються, оскільки в даному випадку, відмовою у задоволенні позову є інші підстави, які впливають на правильність вирішення спору та є наслідком постановлення судового рішення на підставі норм матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини.

ОСОБА_1 , як особа, якій завдано майнову шкоду внаслідок пошкодження його транспортного засобу, у випадку відмови виплати страхового відшкодування МТСБУ (страховиком) не позбавлений права звернутись з відповідними позовними вимогами безпосередньо до винної особи у ДТП ОСОБА_2 про стягнення як вартості відновлюваного ремонту автомобіля, так і витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність відмови суду стягнути з МТСБУ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ до уваги не приймаються, так як є похідними від основної вимоги, у задоволенні якої позивачу відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2019 року зміні в частині мотивів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2019 року змінити в частині мотивів.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 11.02.2020 року.

Головуючий: Судді: