Справа №:755/9141/20
Провадження №: 2/755/4289/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості майна, -

у с т а н о в и л а:

01.07.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості майна.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на правилами загального позовного провадження.

07.08.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій представник просить забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом заборони відчуження та арешту квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем.

Вимоги заяви мотивовано тим, що предметом спору є, зокрема, квартира АДРЕСА_1 , яка була набута подружжям в період шлюбу. Дійти згоди про добровільний, позасудовий поділ спільного майна сторонам не вдалось. При цьому, відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні майном та відмовляє у наданні інформації щодо реєстраційних даних придбаних подружжям квартир. Сторони позивача вважає, що навіть процесуальна поведінка відповідача під час розгляду справи про розірвання шлюбу, що була спрямована на затягування розгляду справи, свідчить про намір відповідача у будь-який спосіб уникнути поділу майна, що є предметом даного спору. За таких обставин у позивача є всі підстави вважати, що відповідач до вирішення справи по суті, без згоди позивача може відчужити квартиру, користуючись тим, що право власності на неї зареєстроване саме за відповідачем.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, зокрема, заявлено вимогу про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 .

Реєстрація за відповідачем 18.10.2017 року права власності на вказану квартиру підтверджується доданою до заяви про забезпечення позову інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.06.2020 року.

Оскільки саме квартира АДРЕСА_1 є, зокрема, предметом позову, в частині вимог щодо визнання цього майна спільною сумісною власністю, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у забезпеченні позову шляхом заборони відчуження квартири, оскільки саме по собі накладення арешту на квартиру повною мірою забезпечить неможливість її відчуження, перереєстрацію, обтяження тощо.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.08.2020 року.

Учасники справи:

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ).

Суддя -