КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 , третя особа: Тарасівська сільська рада Київської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Тарасівська сільська рада Київської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 мешкає в квартирі АДРЕСА_2 та є його сусідом. Протягом тривалого часу відповідач захаращував спільний міжквартирний коридор, сходинкові клітини, самовільно одноосібно займав технічний поверх та підвальне приміщення будинку, а на прибудинковій території, він змайстрував собачу будку та розводить собак, які сплять на дитячому майданчику і нападають на дітей та дорослих. На території спільного користування ОСОБА_2 залишав сміття, яке заважав нормальній життєдіяльності мешканців будинку, становить пожежну небезпеку, небезпеку інфекційних захворювань, унеможливлює проведення ремонтно-технічних заходів у підвалі будинку. У кладовій кімнаті відповідач зберігав бензин, що випаровується, підвищував пожежну небезпеку. Через захаращення будівельним та побутовим сміттям, неможливо користуватись кладовими кімнатами. Відповідач на будь-які зауваження не реагував, вів себе нахабно та постійно погрожував позивачу. ОСОБА_1 неодноразово звертався до сільради, комунального підприємства щодо неправомірних дій відповідача. Його скарги розглядались та приймались відповідні рішення, які відповідач не виконував. Тому позивач вважав своє право грубо порушеним з боку відповідача. На підтвердження позову ОСОБА_1 надав до матеріалів справи орієнтовний рахунок на покриття витрат щодо звільнення приміщень від побутового та будівельного сміття, ремонт коридору. Дані матеріальні витрати мають бути стягнені з відповідача в розмірі 15 641,55 грн. Також зазначав, що йому було завдано моральної шкоди через постійні приниження, погрози, був порушений звичний спосіб життя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 73 640,00 грн. У добровільному порядку відповідач відшкодувати шкоду відмовлявся. Також, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 4-8).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.09.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн. (а.с. 71-74).

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про існування матеріальної та моральної шкоди, та фактично визнав їх, проте задовольнив позов лише в частині часткового задоволення моральної шкоди, залишивши поза увагою матеріальні збитки (а.с. 79-83).

Відзиву по справі від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив її відхилити та погоджувався з ухваленим рішенням.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що надані розрахунки щодо відшкодування матеріальної шкоди по об`єктам робіт є орієнтовними, складені особою без підтвердження її кваліфікації, та ці витрати позивач планує понести в майбутньому; щодо часткового задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн., позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання ним моральної шкоди у заявленому розмірі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Його сусідом є ОСОБА_2 , який на протязі тривалого часу захаращує спільний міжквартирний коридор, сходинкові клітини, самовільно одноосібно зайняв технічний поверх та підвальне приміщення будинку, веде себе нахабно та погрожує фізичною розправою.

З метою захисту себе та своїх прав, позивачем було здійснено звернення до сільради с. Тарасівка, ЖКГ, Управління МНС та пожежно-рятувальної служби ПДЧП № 11м. Боярка.

27.07.2015 на підставі скарги ОСОБА_1 , за рекомендацією засідання постійної комісії з питань благоустрою, житлово-комунального господарства, транспорту та зв`язку № 49 від 07.05.2015, депутатом Тарасівської селищної ради ОСОБА_4 спільно з майстром ЖЕК ОСОБА_5 , перевірені факти викладені в скарзі. За результатами якої встановлено наступне: наявність будівельних матеріалів, будівельного та побутового сміття, старого дивану в спільному квартирному коридорі, які займають площу - 7 кв.м; наявність будівельних матеріалів та побутового сміття на сходинкових клітинах, які займають площу - 3 кв.м.; одноосібне володіння кімнатою на технічному поверсі будинку ОСОБА_2 , загальною площею - 16 кв. м.; наявність побутового та будівельного сміття, будівельних матеріалів в підвальному приміщенні будинку - 45 кв.м. (а.с. 24, 25-27).

01.09.2015 на засіданні адміністративної комісії Тарасівської сільради було розглянуто колективну скаргу мешканців Будинку від 29.07.2015, Акт депутата Тарасівської сільради ОСОБА_4 від 27.07.2015, а також витяг з протоколу засідання постійної комісії з питань благоустрою, житлово- комунального господарства № 49 від 07.05.2015. По результатах розгляду прийнято рішення, за недотримання норм правопорядку ОСОБА_2 на нього накладено штраф в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів (340 грн. 00 коп.), а також його зобов`язали ліквідувати захаращення приміщень (а.с. 23, 24, 28).

17.12.2015 мешканцями будинку подано скаргу до Голови Тарасівської сільради. 20.01.2016, на засіданні адміністративної комісії Виконавчого комітету Тарасівської сільради, її було розглянуто. При розгляді був присутній ОСОБА_2 , який зобов`язався звільнити захаращені приміщення протягом одного тижня; враховуючи його аргументи та обіцянку звільнити захаращені приміщення, подальший розгляд справи було перенесено на наступне засідання адміністративної комісії (а.с. 26).

18.10.2018 за зверненням ОСОБА_1 знову було проведено перевірку вищевказаних територій та приміщень, результати якої оформлено Актом Про захаращення спільного квартирного коридору, сходинкових клітин, кімнати на технічному поверсі, підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 будівельними та іншими матеріалами, акт було складено депутатом Тарасівської сільської ради ОСОБА_6 , яка того ж дня, спілкувалась по телефону з Відповідачем, і який в черговий раз пообіцяв звільнити самовільно захоплені ним приміщення та звільнити їх від побутового та будівельного сміття, а також прибрати від такого ж сміття сходинкові клітини (а.с. 29).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження матеріальних збитків позивач надав суду попередній рахунок на роботи по прибиранню приміщень загального користування в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 від 17.09.2018 на суму 8 365,50 грн. та попередній рахунок робіт ремонту загального коридору в АДРЕСА_1-АДРЕСА_2 від 17.09.2018 на суму 7 276,05 грн. Дані рахунки складені інженером-будівельником ОСОБА_7 (а.с. 27-28).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, оскільки, зазначені витрати позивачем ще не здійснено, наданий розрахунок є попереднім та орієнтовним, а відтак, не може вважатися як вже понесені витрати (збитки), у розумінні ст. 22 ЦК України.

Згідно вимог частинами 1 і 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У своєму висновку про стягнення моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, справедливості, правомірно оцінив ступінь душевних страждань та обґрунтовано стягнув з відповідача 3 000,00 грн. у відшкодування такої шкоди.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає встановленим фактичним обставинам у справі, а також нормам матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 , третя особа: Тарасівська сільська рада Київської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк