Справа № 465/7054/18 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/981/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Іванової О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року у справі за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року Служба автомобільних доріг у Львівській області звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 12 серпня 2018 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-09 Мукачеве- Рахів- Богородчани- Івано-Франківськ- Рогатин- Бібрка-Львів у с. Давидів Пустомитівського району Львівської області на ділянці км 434 + км 950, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенз GLE», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої державі, в особі Служби автомобільних доріг у Львівській області заподіяно майнову шкоду, яка виражається в пошкодженні металевої опори відеоспостереження.

Просили стягнути з відповідача, з вини якого була заподіяна майнова шкода в розмірі 50 317,00 гривень.

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Львівській області - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області завдану майнову шкоду у сумі 50 317, 00грн. (п`ятдесят тисяч триста сімнадцять гривень 00 коп) шляхом перерахування коштів на р/р НОМЕР_2 АТ Укрексімбанк, МФО 322313, .

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Служби автомобільних доріг у Львівській області /код ЄДПОУ 25253009/ 1 762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивачем не надано жодних доказів про пошкодження відеокамери, які призвели до необхідності її заміни та виконанню інших робіт по її встановленню та налаштуванню.

Вказує, що наданий позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва металевої опори відеоспостереження на а/д Мукачеве-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів км 434+950, шо було пошкоджено внаслідок ДТП 12.08.2018 року, не відповідає дійсним обставинам справи і не може підтверджувати розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП 12.08.2018р.

Покликається на те, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, відтак саме страховик у даному випадку має відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 рокускасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що діями ОСОБА_1 , які виразилися у пошкодженні 12 серпня 2018 року металевої опори відеоспостереження на ділянці км.434 + км 950 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів, заподіяно майнову шкоду Службі автомобільних доріг у Львівській області на загальну суму 50317 гривень, яка відповідно до положень ст.ст.1166,1187 ЦК України має бути стягнута з винної особи.

З таким висновком суду погодитися повністю не можна з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 12 серпня 2018 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-09 Мукачеве- Рахів- Богородчани- Івано-Франківськ- Рогатин- Бібрка-Львів у с. Давидів Пустомитівського району Львівської області на ділянці км 434 + км 950, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенз GLE», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої державі, в особі Служби автомобільних доріг у Львівській області заподіяно майнову шкоду, яка виражається в пошкодженні металевої опори відеоспостереження.

Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Як убачається з акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12 серпня 2018 року в результаті ДТП пошкоджено опору відео нагляду, провисання мережі живлення (а.с.9).

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва Служби автомобільних доріг у Львівській області, затвердженого заступником начальника служби 15 серпня 2018 року, сума завданої майнової шкоди становить 50317 гривень, яку позивач просив стягнути з винної особи - ОСОБА_1 .

У той же час, як встановлено в суді апеляційної інстанції, на день настання ДТП, транспортний засіб «Мерседес Бенц GLE», д.н.з НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно поліса №АК/8057270, виданого ПрАТ «СК «Уніка».

Із копії зазначеного полісу вбачається, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес Бенц GLE», д.н.з НОМЕР_1 , застрахована в ПРаТ «СК «Уніка», строк дії договору з 11 січня 2018 року до 10 січня 2019 року включно.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4,1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; особи відповідальність яких застрахована - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, заначений у чинному договору обов`язкового старахування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася з участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, дорожньо-транспртна пригода, за участю вказаного вище автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 (особи, відповідальність якого застрахована), мала місце 12 серпня 2018 року в період дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8057270.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє. транспортним засобом.

Положенням ст.1192 ЦК України передбачено, що з врахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови,що згідно з цим договором або Заоном України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страховика, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищевикладене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (страва №755/18006/15-ц), яка в подальшому підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року (страва №760/1547/15-ц).

Як видно із полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8057270, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000 гривень, тобто заподіяна ОСОБА_1 майнова шкода (50317 гривень) повністю покривається полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8057270.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про відшкодування майнової шкоди з винної особи ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.226-229) представник Служби автомобільних доріг просив не брати до уваги поліс №АК/8057270, оскільки такий не був поданий відповідачем до суду першої інстанції, однак колегія суддів не погоджується із таким твердженням представника позивача, оскільки, відповідач не брав участі в суді першої інстанції, розгляд справи відбувся без його участі, відповідно останній був позбавлений можливості надати такий доказ.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про стягнення з позивача витрат за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 3200 гривень (а.с.94-112), то такі не можуть бути задоволеними, зважаючи на те, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції стало пред`явлення позову до неналежного відповідача.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Служби автомобільних доріг у Львівській області.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 січня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Служби автомобільних доріг у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди - відмовити.

Стягнути із Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ОСОБА_1 2643 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.