ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/683/20
Провадження № 2/362/1363/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в якій позивач просить визнати спільною сумісною власністю, майно набуте подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за час шлюбу, а саме: автомобіль марки «MG» модель «6», 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки MG» модель «6», 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом виділу ОСОБА_2 1/3 частини автомобіля із спільної сумісної власності та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 33 333 (тридцять три тисячі тридцять три ) грн., що становить 1/3 частини вартості даного автомобіля.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.40-41).

26 серпня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, а саме позивач просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «MG 6», д.н.з. НОМЕР_2 .

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує ризиком того, що відповідач може не виконати рішення суду у разі задоволення позову, та відчужить спірне рухоме майно.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в якій позивач просить визнати спільною сумісною власністю, майно набуте подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за час шлюбу, а саме: автомобіль марки «MG» модель «6», 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Тобто спір між сторонами виник з приводу спільного рухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається із наданої третьою особою ОСОБА_3 інформації ухвалою Шевченківського суду м. Києва від 13.10.2017 у справі №761/36393/17, накладено арешт на автомобіль «MG 6» реєстраційний номер НОМЕР_2 в рамках кримінального провадження за № 0001070 від 11.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.66).

Також, відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року відповідно до ст. 100 КПК України визнано долю речового доказу по справі, а саме автомобіль «MG 6» реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишено на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів (а.с.70-82).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Київ від 27.11.2019 року накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с.85).

Як вбачається із ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року слідчому відмовлено у задоволенні клопотання щодо вирішення питання щодо долі речового доказу автомобіля марки «MG» модель «6», 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.105-106).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи викладене те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях заявника і при цьому ним недостатньо обґрунтовано належним чином необхідності вжиття заходів забезпечення позову, які були вжиті судом в межах кримінального провадження, а також при ухваленні вироку суду, не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України доказу в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_2 спірного рухомого майна, якій на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, та на майно, якого також держаним виконавцем накладено арешт, суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 76-78, 149-159, 247, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна, що є об`єктом спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Текст ухвали виготовлено 27.08.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко