ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 953/25146/19

провадження № 22-ц/818/3705/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Котелевець А.В.,

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року, ухвалене суддею Якуша Н.В., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позову зазначає, що між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №116971 від 10 травня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 . 20 червня 2017 року в м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода(ДТП), за участю застрахованого у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіля Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_3 та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_1 . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «Skoda Octavia A7», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку № АХО-007070 від 22 червня 2017 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля склала 42488,20грн. Згідно з умов договору страхування ПрАТ «ПЗУ Україна» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 39 823,34грн. При цьому, вказав, що відповідно до п. 10.5.5 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №116971 від 10 травня 2017 року, вони зарахували частину страхового відшкодування в розмірі 10437,94 грн. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування ПрАТ «СК ПЗУ Україна» сплатило на рахунок страхувальника шляхом безготівкового перерахування суми в розмірі 29385,40грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до ст.25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку та страхового акту №UA022/L01/01 від 23 червня 2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується звітом про виконані роботи та рух коштів Ротаційного фонду. Після виплати страхового відшкодування, у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 39 823,34грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «АХА Страхування» (Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності наземних транспортних засобів №АК/00471313. Однак, ПрАТ «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») відмовила у добровільному здійсненні страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 25 червня 2019 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування майнової шкоди, однак вона залишилась без уваги відповідача. У зв`язку з чим, страхована компанія вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 39823,34грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року позов ПАТ «СК «ПЗУ Україна» - задоволено.

Стягнуто у порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 39823,34грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплачений судовий збір в сумі 1921грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що його цивільно-правова відповідальність, як власника наземного транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport , д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована Полісо АК 4761313 від 23 січня 2017 року у ПАТ «АХА Страхування» (правонаступником якої є ПАТ «СК «АРКС». А від-так відповідальною особою за завдані збитки є ПАТ «СК «АРКС».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 червня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ПрАТ «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») відмовила у добровільному здійсненні страхового відшкодування на підставі, відшкодувати завдані збитки повинен безпосередній винуватець ДТП. Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, в виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 20 червня 2017 року о 12.00 год., здійснив стоянку свого автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_2 , залишив транспортний засіб та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль допустив наїзд на автомобіль «Skoda Octavia A 7», д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв позаду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Під час ДТП автомобіль автомобіль «Skoda Octavia A7», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження.

Автомобіль Skoda Octavia A7», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору добровільного страхування АМ №116971 від 10 травня 2017 року.

Згідно рахунку ДП «Автотрейдінг-Харків» від 22 червня 2017 року вартість відновлювального ремонту авмомобіля «Skoda Octavia A7» становить 35 406,83грн. без ПДВ, ПДВ 7 081,37, усього 42 488,20грн.

21 червня 2017 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку.

Згідно страхового акту UA022/L01/01 від 23 червня 2017 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA022/L01/01 від 23 червня 2017 року загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку становить 39 823,34грн.; нараховано страхове відшкодування в розмірі 39 823,34грн. проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 29 ,385,40грн.; проведено акт взаємозаліку на недотриману страхову премію в розмірі 10 437,94грн.; розмір франшизи 2 664,86грн.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована ПАТ «АХА Страхування» (правонаступником якого є ПАТ СК «АРКС»), поліс №4761313; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000грн.; розмір франшизи 0грн.

ПрАТ «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») відмовила у добровільному здійсненні страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки страховою компанією не було подано заяву про страхові відшкодування протягом впродовж одного року, з моменту скоєння ДТП, що підтверджується листом ПАТ «СК «АХА «Страхування» від 26 лютого 2019 року.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), а саме:

навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи власник автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 відповідач по справі застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «АХА Страхування» (правонаступником якого є ПАТ СК «АРКС»), поліс №4761313.

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000грн., що у свою чергу є більшим за суму страхового відшкодування.

Разом з тим, як зазначалось вище, ПрАТ «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») відмовила у добровільному здійсненні страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки страховою компанією не було подано заяву про страхові відшкодування протягом впродовж одного року, з моменту скоєння ДТП, що підтверджується листом ПАТ «СК «АХА «Страхування» від 26 лютого 2019 року.

За таких обставин, у страховика винуватця ДТП ОСОБА_1 - ПрАТ «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем пропущено річний строк для звернення із заявою про виплати страхового відшкодування.

Оскільки відповідачем не спростовано розмір страхового відкшодування; доказів щодо їх сплати на користь позивача матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 серпня 2020 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді А.В. Котелвець

С.С. Кругова