Справа № 182/4319/20
Провадження № 6/0182/176/2020
У Х В А Л А

Іменем України

28.08.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши матеріали по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2020 року в провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія « Фінрайт » про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року дану заяву було залишено без руху, виходячи з наступного.

Як вбачалося з викладених обставин, в обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, представник ТОВ ФК «Фінрайт » в заяві посилався на те, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2014 року задоволений позов АТ «Імексбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 999-00044941/1 від 22 лютого 2013 року станом на 22 січня 2014 року в розмірі 62049 грн. 14 коп., у тому числі: 44000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 7629 грн. 14 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 5720 грн. 00 коп. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 4700 грн. 00 коп. - штраф, а також судові витрати в розмірі 620 грн. 49 коп. (з кожного по 310 грн. 25 коп.). На виконання рішення суду були видані виконавчі листи. Однак, 16 червня 2017 року державним виконавцем Нікопольського ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ковальчуком М.В. виконавчий лист №182/4121/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №999-00044941/1 від 22 лютого 2013 року в сумі 62049 грн. 14 коп. було повернуто, відповідно до п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, кінцевий строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становив включно до 16 червня 2020 року. 31 березня 2020 року між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №999-00044941/1 від 22.02.2013 року та договорами забезпечення перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт». Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони та замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Фінрайт». Вказану ухвалу ТОВ «ФК «Фінрайт» було отримано 20 липня 2020 року, а тому починаючи з 30 червня 2020 року, у нового кредитора з`явилось право пред`явлення виконавчих листів до відповідних органів ДВС, однак, строк їх пред`явлення закінчився 16 червня 2020 року. Тому, на даний час виникла необхідність звернення до суду з даною заявою.

Тобто, з викладених вимог вбачалося, що ТОВ ФК «Фінрайт» просив суд поновити для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 182/4121/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №999-00044941/1 від 22 лютого 2013 року в сумі 62049 грн. 14 коп., а також судових витрат в сумі 310 грн. 25 коп., в той час, коли вимога щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 відсутня і будь-які обґрунтування щодо останнього в заяві відсутні. Тому, вищевказані вимоги підлягали уточненню, оскільки в матеріалах справи наявні відомості щодо боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , хоча прохальна частина заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання містить вимогу лише щодо боржника ОСОБА_2 . Крім цього, прохальна частина заяви не містила вказівки, який саме виконавчий лист підлягає поновленню строку до виконання.

Окрім цього, подані документи не відповідали ст.95 ЦПК України, оскільки не завірені належним чином, що унеможливлює їх використання у якості доказів в розумінні Глави 5 Розділу 1 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 5.27 ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія « Фінрайт » було направлено за адресою, вказану в заяві та яка 10 серпня 2020 року представником заявника була отримана. Однак, станом на 28 серпня 2020 року, передбачені недоліки вищевказаною ухвалою позивачем не усунуті.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року визначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Згідно із вимогами ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини та відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем недоліки не виправлені, вказану вище позовну заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз"яснити заявнику, що згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал