Справа № 642/2329/20
Провадження №2/642/949/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Самотой В.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтовані позовних вимог вказала, що 23 грудня 2016 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, про що Ленінським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області зроблено запис за №544.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області № 619/42/19 від 27.03.2019 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Протопопівської сільської ради від 23 жовтня 2017 р., актовий запис № 04.

Конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почались з самого початку укладення шлюбу.

Через конфлікти дитини деякий час мешкала у батьків відповідача.

На теперішній час позивач налагодила своє життя, має постійне місце проживання та стабільний дохід, що свідчить про те, що вона може забезпечити належні умови проживання сину. Просила визначити місце проживання малолітнього сина разом із матір`ю за її місцем проживання.

Позивач та її представник у підготовчому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені у ньому обставини. Просили його задовольнити.

Відповідач судове засідання з`явився. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився. Надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, та висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У висновку Дергачівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає, не доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23 грудня 2016 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, про що Ленінським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області зроблено запис за №544.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області № 619/42/19 від 27.03.2019 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Протопопівської сільської ради від 23 жовтня 2017 р., актовий запис № 04.

На даний час малолітня дитина проживає з матір`ю.

Відповідно сертифікату КНП «Дергачівської центральної районної лікарні» від 22.05.2020 ОСОБА_1 на диспансерному (профілактичному) обліку у не перебуває.?

Згідно характеристики ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Родоніт-Р» за вих. №825 від

19.05.2020, вона займає посаду продавця продовольчих товарів. Зарекомендувала себе з позитивного боку, до виконання посадових обов`язків ставиться відповідально, нарікань з боку керівництва не мала, дисциплінарні стягнення не застосовувалися. Є доброзичливою, працьовитою, порядною, готова до компромісу, не має шкідливих звичок, користується авторитетом в колективі.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 , видану ТОВ «Родоніт-Р» за вих. № 408 від 22.05.2020, загальна сума доходу за період з 26.11.2019 р. по 30.04.2020 р. становить 30 935,25 грн.

Згідно висновку психологічного обстеження від 29.07.2020 р. складеного ОСОБА_6 - психологом вищої кваліфікації, зі стажем роботи 30 років, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) виявляє достатній рівень розвитку, для дитини характерні вибіркова комунікабельність, емоційна виразність, вікова керованість щодо емоційно-значущого дорослого авторитету, рівень психологічного розвитку дитини відповідає нормативним стандартам його вікового періоду (2-3 роки). У дитини сформована прихильність до матері. Мати є для нього емоційно-значимим дорослим. Поруч з матір`ю дитина відчуває себе в безпеці. Дитина реагує на звернення та прохання матері (слухається, приймає допомогу, відповідає на питання).

Під час обстеження було виявлено, що мати має з дитиною емоційно близький контакт; вона розуміє його інтереси, потреби та психологічні властивості, вміє грати з сином в розвивальні ігри, приймає його ініціативу, чуйна до його емоцій та поведінки, вміє заохочувати, давати пояснення на доступному для дитини рівні, вміє скеровувати поведінку дитини в проблемних ситуаціях та домовлятися з дитиною.

За декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0000-ХТ86-ОХ8А від 21.04.2018 р. саме ОСОБА_1 вказана законним представником ОСОБА_5 , заначений мобільний телефон матері на випадок екстреного випадку з сином, також підпис позивача посвідчує обрання сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівської районної ради» Сметанюк Г.Є., що вказує на факт піклування про здоров`я та самопочуття дитини з боку добросовісної та відповідальної матері.?

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.06.2020 р. направленого разом з відповіддю начальника служби у справах дітей РДА Т.В. Гасс за № 01-28/1186 від 10.06.2020 р. та вказана наступна інформація. В будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , кімнати великі, просторі, чисті, є всі необхідні сучасні меблі та побутова техніка, створені належні умови для проживання дитини, облаштоване окреме місце в кімнаті, де ОСОБА_5 мешкає разом з матір`ю, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам.

За змістом положень статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтею 29 Цивільного кодексу України регламентовано, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

У частині першій статті 161 СК України зазначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи положення частини першої статті 161 СК України, суд зауважує, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Частинами 5, 6 ст. 19 СК України регламентовано, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи, зокрема те, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, оцінивши всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового розгляду в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 368, 372 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 141, 160, 161 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) за місцем її проживання АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Гримайло