П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року місто Київ

справа № 757/38661/15-ц

провадження №22-ц/824/8666/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 4 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Остапчук Т.В.,

у справі за поданням старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Боголей Ірини Юріївни про тимчасове обмеження фізичної особи - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Боголей І.Ю. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання зазначала, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП № 52517597 з примусового виконання виконавчого листа у справі №757/38661/15-ц від 3 жовтня 2016 року виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 1 594 009 грн. Боржниця ОСОБА_2 ухиляється від належного виконання судового рішення. Будь-яких дій боржником на його виконання не здійснено, судове рішення до теперішнього часу не виконано, вона ухиляється від сплати боргу, а тому державний виконавець вважає, що є достатньо підстав для вжиття заходів обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон до належного виконання нею судового рішення.

В матеріалах виконавчого провадження наявні пояснення боржниці, яка стверджує, що отримує лише пенсію та іншого доходу та майна немає. Однак це не відповідає дійсності оскільки, згідно повідомлення БТІ м.Києва ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу належить гараж ; НОМЕР_1 в ГБК "Глибокий Яр", що знаходиться по вул. Чорногірській, 36 в м. Києві.

Згідно офіційних даних ОСОБА_3 отримує пенсію у розмірі 1497 грн.

Відповідно до повідомлення прикордонної служби боржник ОСОБА_3 за період прийняття судового рішення про стягнення перетинала кордон Київ-Пекін 12 разів, Афіни-Київ 4 рази.

Зазначені обставини свідчать про невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця боржником, а також про ухилення останньою від виконання своїх зобов`язань, покладених на нею рішенням суду.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 4 лютого 2020 року відмовлено у задоволені подання старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження фізичної особи - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, стягувач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання державного виконавця Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження фізичної особи - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, до моменту виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з моменту набрання рішенням суду законної сили боржником ОСОБА_2 не здійснено жодного платежу в рахунок погашення боргу. В той же час, відповідно до листа Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 неодноразово перетинала та перетинає державний кордон України з моменту набрання рішенням законної сили по теперішній час та проводить час в Афінах , Пекіні та інших країнах світу, що свідчить про те, що у ОСОБА_2 наявна об`єктивна можливість вчиняти дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Проте, боржником в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" не надано державному виконавцю достовірних відомостей про доходи та майно, а також не повідомлено про зміну майнового стану. Державним виконавцем вжито вичерпні заходи передбачені чинним законодавством щодо примусового виконання рішення, однак, у зв`язку з умисним невиконанням боржником ОСОБА_2 своїх обов`язків, які вона має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, останнє залишається невиконаним.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав в ній викладених, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В судове засідання ОСОБА_2 та державний виконавець Боголей І.В. не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. У матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_2 (ас.133) в яких вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Просить проводити розгляд справи у її відсутність та врахувати відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення про стягнення заборгованості, а саме по собі обмеження боржника у праві виїзду за кордон порушує її конституційне право на вільне пересування та, саме по собі, не може вплинути на виконання рішення суду.

З таким висновком суду погодитись не можна , виходячи з наступного..

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження номер 52517597 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 1 594 009,00 гривень.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 04 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52517597.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, право державного виконавця на звернення із поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Із матеріалів справи вбачається, що Печерський районний відділ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в особі старшого державного виконавця Боголей І.Ю. звернувся до суду із поданням та просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Посилався на те, що було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: 04.10.2016 року державним виконавцем, керуючись ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52517597.

04.10.2016 року державним виконавцем направлено запит до Державної фіскальної служби України про надання інформації про джерела доходів боржників - фізичних осіб. Згідно наданої відповіді, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

04.10.2016 року державним виконавцем направлено запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків відкритих боржником в банківських чи інших фінансових установах. Згідно наданої відповіді, у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських чи інших фінансових установах.

04.10.2016 державним виконавцем направлено до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно наданої відповіді, інформація відсутня.

04.10.2016 державним виконавцем направлено до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії. Згідно наданої відповіді, інформація відсутня.

19.10.2016 державним виконавцем направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві про надання інформації про транспортні засоби зареєстровані за боржником.

Згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості за параметрами запиту ОСОБА_2 код НОМЕР_2 - відсутні.

26.10.2016 державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника ВП 52517597, яку направлено до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві для виконання.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/38661/15-ц від 28.12.2016 подання державного виконавця відділу про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника задоволено.

11.01.2017 державним виконавцем направлено до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії. Згідно наданої відповіді, боржник отримує пенсію в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ.

25.05.2017 державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про коштів боржника ВП № 52517597, яку направлено до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк, Публічне акціонерне товариство АБ «УКРГАЗБАНК», Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК»,Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк, Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК», для виконання.

01.08.2017 за вх №10219 надійшла заява про зняття арешту з пенсійного рахунку № НОМЕР_2 , рахунку установи банку № НОМЕР_3 в АТ « ПАТ КБ «Приватбанк».

03.08.2017 державним виконавцем, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, а саме з пенсійного рахунку.

03.08.2017 державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Пенсійного фонду України.

13.12.2017 виконавче провадження було передано державному виконавцю Боголей І.Ю.

28.12.2017 за вих.№225581/12 державним виконавцем було направлено запит Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на нерухоме майно.

Того ж дня направлено виклик боржнику, з`явитися на прийом на 12.01.2018. Конверт повернувся з відміткою за закінченням терміну зберігання.

07.12.2018 за вх. №2071 надійшла відповідь з БТІ №062/14- 753 (И-2018) від 24.01.2018, згідно якої гараж № НОМЕР_4 в ГБК «Глибокий Яр» належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.01.1993.

12.03.2018 за ви. №22558/12 направлено вимогу до Кооперативу «Глибокий Яр», для надання технічної документації на вищезазначене майно.

03.05.2018 за вх.№ 6912 надійшла необхідна технічна документація на гараж що належить ОСОБА_2

09.07.2018 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме гараж № НОМЕР_4 в ГБК «Глибокий Яр», що належить ОСОБА_2

17.07.2018 державним виконавцем, керуючись ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної дяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

23.07.2018 за вх.№10449 до відділу надійшов звіт про оцінку майна №11522.

24.7.2018 за вих.№ 22558/12 направлено копію висновку сторонам виконавчого провадження для ознайомлення.

25.07.2018 за вих. №22558/12 направлено заявку на реалізацію арештованого майна для внесення до системи електронних торгів.

17.09.2018 за вх.№ 13036 надійшов протокол №357171 про проведення торгів від 11.09.2018, торги відбулись.

02.10.2018 державним виконавцем винесено розпорядження ВП № 52517597, для перерахунку коштів стягувачу у розмірі 71916,99 грн., та виконавчого збору у розмірі 71917,70 грн.

У відповідності до розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 № 2832/5 зареєстрованого в МЮУ 30.09.2016 за № 1302/29432, п. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» дорученням № 22558/12 від 27.12.2019 передано виконавче провадження ВП № 52517597 передати старшому державному виконавцеві Боголей І.Ю.

09.01.2020 винесено постанову про передачу виконавчого провадження №52517597 до Печерського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

09.01.2020 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №5251759

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що з дня видачі виконавчого листа № 757/3861/15-ц від 03 жовтня 2016 року по теперішній час ОСОБА_2 покладення на неї рішенням суду обов`язки не виконує, не цікавиться станом заборгованості за останнім, та будь-яких дій направлених на його виконання не вчиняє.

Враховуючи наведені обставини, суд в складі колегії суддів вважає, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, однак останнє не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Про умисне ухилення від виконання зобов`язань свідчить непогашення ОСОБА_2 боргу в добровільному порядку, а неодноразові поїздки нею за кордон свідчать про наявність у неї коштів для таких поїздок. Доказів на підтвердження того, що поїздки в Китай на лікування боржника оплачуються виключно її дорослими дієздатними доньками матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять жодних медичних документів, які б підтвердили її тривале лікування за кордоном, про необхідність якого заявлялося нею у відзиві на апеляційну скаргу.

Окрім цього, в матеріалах справи наявні беззаперечні докази того, що ОСОБА_2 , маючи у власності гаражний бокс, не повідомила про його існування державному виконавцю, про що свідчать її пояснення від 5 вересня 2017 року. (ас. 22-23). Однак, за запитом державного виконавця на адресу виконавчої служби 07 грудня 2018 року надійшла відповідь за вх. №2071 з БТІ №062/14- 753 (И-2018) від 24 січня 2018 року, згідно якої встановлено, що гараж № НОМЕР_4 в ГБК «Глибокий Яр» належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ще 10 січня 1993 року.

Отже, зазначені обставини дають підстави стверджувати, що боржник ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду обов`язків, що в свою чергу порушує права стягувача на отримання того, що він має отримати за рішенням суду.

А тому, встановивши вказані обставини, та з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 судового рішення про стягнення з неї грошових коштів, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, висновки якого не відповідають встановленим обставинам, та про задоволення подання приватного виконавця щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Також колегія суддів вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є дієвою юридичною санкцією, яка в даному випадку зумовить пришвидшення виконання рішення суду.

Отже, вимоги апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 4 лютого 2020 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Подання старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання нею виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м.Києва від 3 жовтня 2016 року у справі № 757/38661/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1594009 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 21 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус