Справа № 703/239/20
21 серпня 2020 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Кирилюк Н.А.
секретаря Римського Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/239/20
позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Смаляного А.О.,
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем було розірвано 31 жовтня 2017 року.
Крім того, рішенням Смілянського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Вказала, що син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач із сином не спілкується та не надає матеріальної допомоги на його утримання, аліментів призначених рішенням суду не сплачує.
Зазначила також, що відповідач проти позбавлення його батьківських прав відносно сина не заперечує, про що надав відповідну письмову заяву.
В зв`язку з цим просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав вказаних в позовній заяві та надала обгрунтування аналогічні обставинам викладених в позові.
Представник третьої особи висловив думку про те, що подана позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач від виховання та утримання сина ухиляється, його життям не цікавиться, відтак позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. Крім того, відповідач написав заяву в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, що вказує на його небажання брати участь у вихованні дитини.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Як вбачається з заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 08 грудня 2017 року.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 30.11.2018 року змінила прізвище на « ОСОБА_1 »
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Рішення набрало законної сили 08 грудня 2017 року.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_2 із сплати аліментів станом на 31.08.2019 року становить 27453 грн.

Як вбачається з заяви адресованої начальнику служби у справах дітей, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листа Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05.12.2019 року вбачається, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , батьківських обов`язків у відношенні сина не виконує, на телефонні дзвінки спеціаліста центру не реагує.

Як вбачається з інформаційної характеристики відносно ОСОБА_4 , дитина батька не сприймає, говорить про нього негативно.

В матеріалах справи також наявна заява баби ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , адресованої начальнику відділу служби у справах дітей стосовно того, що ОСОБА_2 вихованням сина ОСОБА_4 не займається та будь-якої участі у його житті не приймає.

Аналогічні заяви адресовані начальнику відділу служби у справах дітей також сусідами родини ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт того, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, його життям не цікавиться.

Зокрема свідок ОСОБА_8 , який є сусідом родини ОСОБА_1 , зазначив, що відповідач протягом досить тривалого часу до дитини не навідується та участі у його вихованні не приймає.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Смілянської міської ради від 12.12.2019 року позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносять в т.ч. і ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітнього.

Пунктом15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з висновку комісії з питань захисту дитини, ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймає, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, крім того, ображає дитину, відтак, враховуючи вказаний висновок, позицію самого батька дитини, який в поданій заяві начальнику служби у справах дітей вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позовна заява про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставинах.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради (м. Сміла Черкаської області, вул. Незалежності, 37, ) про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 27 серпня 2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк