Провадження № 2-з/761/705/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Цигановій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» про скасування наказів; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2020р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Фонду державного майна України №1275 від 30 липня 2020р. та зупинення дії Наказу Фонду державного майна України №1298 від 03 серпня 2020р.

Заява обґрунтована тим, що Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №76-п від 14 листопада 2019р. ОСОБА_1 призначено виконувачем обов`язків директора ДП «Племрепродукт «Степове». Заявник зазначає, що він справно виконував обов`язки покладені на нього вказаним вище Наказом, посадовою інструкцією та Статутом ДП «Племрепродукт «Степове». Проте 30 липня 2020р. заявнику стало відомо, що його звільнено із займаної посади Наказом Фонду державного майна України №1275 від 30 липня 2020р., а Наказом Фонду державного майна України №1298 від 03 серпня 2020р. на посаду виконуючого обов`язки ДП «Племрепродукт «Степове» призначено іншу особу - ОСОБА_2 . Заявник вважає, що обидва із вказаних вище оскаржуваних наказів є протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси. В той час наявний ризик, що в період підготовки, подання позовної заяви та розгляду спору по суті, за відсутності у заявника повноважень щодо виконання обов`язків керівника ДП «Племрепродукт «Степове», вказаному підприємству будуть нанесенні значні збитки. Забезпечення позову сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача. Позивач вважає, що невжиття таких заходів істотно ускладнить або взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушеного з боку Фонду державного майна України прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує, що забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Фонду державного майна України №1275 від 30 липня 2020р. про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та зупинення дії Наказу Фонду державного майна України №1298 від 03 серпня 2020р. про призначення на посаду виконуючого обов`язки ДП «Племрепродукт «Степове»- ОСОБА_2 , матиме наслідком те, що суд фактично продовжить службові відносини заявника з роботодавцем. Отже, в такий спосіб фактично буде ухвалено рішення про задоволення позову, без розгляду справи по суті, що не відповідає призначенню інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Оцінюючи доводи заявника суд зазначає, що законодавство передбачає ефективні засоби відновлення в судовому порядку прав незаконно звільненої особи роботодавцем: 1) рішення суду про поновлення на посаді підлягає до негайного виконання; 2) за весь час вимушеного прогулу на користь незаконно звільненої особи стягується середній заробіток; 3) у випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді особа вправі позиватися про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду. Позивачем в свою чергу в позовній заяві вже заявлено вимогу про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому для відновлення його прав йому не потрібно буде звертатися до суду з додатковим позовом та докладати значних зусиль.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`ясненнь наведених вище в Постанові Пленуму Верховного Суду України, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду наведені в постанові від 17 жовтня 2018р., по справі №183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18, постанові від 21 листопада 2018р., по справі 752/6255/18, провадження № 61-39768св18, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення заяви з урахуванням розумності, обґрунтованості; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення заяви і предметом заявлених вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявниця просить вжити у порядку забезпечення заяви, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення заяви; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» про скасування наказів; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: