Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до Биково-Гребельської сіслької ради Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, прийняв спадщину та частково оформив свої спадкові права. Але до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 11,3500 га, з кадастровим номером :05:007:0019, яка розташована на території Биковогребельської сільської ради, Білоцерківського району та належала померлій дружині на підставі Державного акту серії ЯИ № 412034. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку позивачу було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу в підтвердження права власності спадкодавця на земельну ділянку. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,3500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Биковогребельська сільська рада, та належала померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1860 від 10.10.2008 року, відповідно до копії Державного акту серії ЯИ № 412034, кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0019, в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача і його представника, позов підтримано.

Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, відзиву, чи будь-яких клопотань, заперечень на позов не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про її смерть. (а.с.12).

Встановлено, що ОСОБА_2 приходилася дружиною позивача ОСОБА_1 (а.с.11).

З матеріалів спадкової справи № 224/2019 початої 04.06.2019р., копію якої надано Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 , чоловік померлої, який в шестимісячний строк звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 .

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач прийняв та оформив спадщину після смерті своєї дружини, зокрема, 10.07.2019 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_2 на 1 / 2 частини квартири під АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за законом, і зразу ж свідоцтво про право власності - на 1 / 2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,2659 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій дружині ОСОБА_2 , на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №023077, виданого управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області, і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 18.09.2012 року за №07219, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0012.

Встановлено, що позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,3500 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Биковогребельська сільська рада, яка належала померлій його дружині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1860 від 10.10.2008 року.

Встановлено, що ОСОБА_2 за життя зареєструвала своє право власності на цю земельну ділянку, що підтверджено Державним акт серії ЯИ № 412034 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 30.12.2012 року за № 11506, кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0019. Наведене підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Судом встановлено, що 10.07.2019 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міською державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., винесла постанову про відмову позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку площею 1,3500 га, з кадастровим номером :05:007:0019, через відсутність оригіналу Державного акту від 30ю.12.2012 року серії ЯИ №412034. Наведене підтверджується копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2019 року (а.с.20).

Зі змісту позовної заяви слідує, що дружина позивача тривалий час хворіла, весь час були поїздки до лікарні, позивач був вимушений продати квартиру, переїхав в менше житло. Всі ці обставини не давали можливості привести документацію в порядок, оригінал Державного Акту на право власності на землю, можливо, загубився.

Встановлено, що позивач звернувся до відділу Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області, та отримав Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ- 019 від 24.06.2019 року, в якому вказано розташування даної земельної ділянки, її площа та те, що вона належить померлій дружині позивача ОСОБА_2 .

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного.

Положеннями ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Як вказано вище, позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті дружини.

Згідно зі ст.81 ч.1 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті.

Позивачем, крім копії наведеного вище державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 1,3500 га, надано до суду Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, до якого внесено відомості про кадастровий номер цієї земельної ділянки, її площу, зазначено дату та підставу реєстрації земельної ділянки, власником значиться ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Як вказано вище, відомості про спірну земельну ділянку занесено до Державного земельного кадастру, де її зареєстровано на ім`я спадкодавців.

Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

А тому проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку з кадастровим номером:05:007:0019, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

На підставі п.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328, 368, 357, 368, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 81, 86, 125,126, 131 ЗК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258- 265 , 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНПНОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 1,3500 га, з кадастровим номером :05:007:0019, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Биковогребельська сільська рада, власником якої є ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності (серії ЯИ №412034), в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.02.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола