КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4661/19
Провадження № 2/488/634/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третьою особою без самостійних вимог виступає Універсальна біржа «Нерухомість Південь» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , де третьою особою без самостійних вимог виступає Універсальна біржа «Нерухомість Південь» про визнання договір № 3363 купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки АДРЕСА_1 : АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0971 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, укладений

09.02.1999 року на Товарній Біржі "Нерухомість Південь" між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 09.04.1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області), зареєстрований 02.08.1999 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 3225.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.02.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0971га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем був письмово укладений, та відповідно з вимогами встановленими ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" зареєстрований Товарною Біржою «Нерухомість Південь», за реєстровим № 3363.

На час укладення зазначеного договору, угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав, договір купівлі-продажу був прийнятий 02.08.1999 року Миколаївським бюро технічної інвентаризації в якості правовстановлюючого документу, за позивачем як покупцем зареєстроване право власності на земельну ділянку за вшдевказаною адресою, рєстровий № 3225.

В зв`язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не має можливості розпорядитися своїм майном на власний розсуд, тому звернувся до суду з даним позовом.

03.12.2019 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч.ч. 6,8 ст. 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який надійшла 17.12.2019 року.

17.12.2019 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.02.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0971га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем був письмово укладений, та відповідно з вимогами встановленими ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" зареєстрований Товарною Біржою «Нерухомість Південь», за реєстровим № 3363.

На час укладення зазначеного договору, угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав, договір купівлі-продажу був прийнятий 02.08.1999 року Миколаївським бюро технічної інвентаризації в якості правовстановлюючого документу, за позивачем як покупцем зареєстроване право власності на земельну ділянку за вшдевказаною адресою, рєстровий № 3225.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 30.05.2000 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним.

З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третьою особою без самостійних вимог виступає Універсальна біржа «Нерухомість Південь» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 3363 купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0971 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, укладений 09.02.1999 року на Товарній Біржі "Нерухомість Південь" між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 09.04.1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області), зареєстрований 02.08.1999 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 3225.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 09.04.1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області);

Третя особа - Товарна біржа "Нерухомість - Південь" (54038, м. Миколаїв, вул. Г. Карпенка, 12-Б кв. 44).

Суддя Я.А. Чернявська