Єдиний унікальний номер 725/3535/20
Номер провадження 6/725/68/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Кушлак Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кошкера Івана Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2020 року приватний виконавець Кошкер І.А. звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище поданням.

Посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №61859337 з примусового виконання виконавчого листа №2-488/2010, виданого 19.08.2018р. Першотравневим районним судом м.Чернівці щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №479/13/06 від 17 квітня 2006р. в розмірі 29090,93 швейцарських франків, що еквівалентно 227 692грн. 35коп., неустойку в розмірі 500грн., пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 134,74 швейцарських франків, що еквівалентно 1054,62грн. Також щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року та додатковій угоді №1 від 30.01.2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року в розмірі 26151 долара США 08 центів, що еквівалентно 209130грн. 18 коп., неустойку за порушення зобов`язань в розмірі 500грн., пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 49доларів США 37 центів, що еквівалентно 394грн. 80коп. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту (овердрафту) згідно договору № 26382689 від 15.04.2006 року про відкриття карткового рахунку в розмірі 12779грн. 26 коп. Солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

За даним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1 , який боргові зобов`язання у добровільному порядку не виконує та борг не повертає.

У ході примусового виконання ним було здійснено ряд заходів та встановлено відсутність у боржника доходів та майна на яке можливо звернути стягнення у рахунок погашення заборгованості, окрім нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Однак боржник у добровільному порядку не допускає приватного виконавця для перевірки майнового стану та опису вищезазначеного майна за вказаною адресою, чим унеможливлює виконання судового рішення.

Оскільки ним вичерпано всі заходи виконання рішення, які не потребують проникнення до володіння боржника, а повне виконання рішення можливо лише за умови проникнення до майна боржника з метою перевірки майнового стану та опису такого, просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець Кошкер І.А. просив розглядати справу у його відсутність. Подання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що останнє підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Пунктом 9 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 липня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №479/13/06 від 17 квітня 2006 року в розмірі 29090 (двадцять дев`яти тисяч дев`яносто) швейцарських франків 93 сан., що еквівалентно 227692 (двісті двадцяти семи тисячам шістсот дев`яносто двом) грн.. 35 коп., неустойку в розмірі 500 (п`ятсот) 00 грн., пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 134 (ста тридцяти чотирьох) швейцарських франків 74 сан., що еквівалентно 1054 (одній тисячі п`ятдесят чотирьом) грн.. 62 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСибанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року та додатковій угоді №1 від 30.01.2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року в розмірі 26151 (двадцяти шести тисяч сто п`ятдесят одного) долара США 08 центів, що еквівалентно 209130 (двісті девяти тисячам сто тридцяти) грн.. 18 коп., неустойку за порушення зобов`язань в розмірі 500 (п`ятсот) грн.. 00 коп., пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 49 (сорока девяти) доларів США 37 центів, що еквівалентно 394 (триста дев`яносто чотирьом) грн.. 80 коп. Стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту (овердрафту) згідно договору №26382689 від 15.04.2006 року про відкриття карткового рахунку в розмірі 12779 (дванадцяти тисяч сімсот сімдесят девяти) грн. 26 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 (тисячу сімсот) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі вказаного судового рішення Першотравневим районним судом м.Чернівці 19 серпня 2010 року видано виконавчий лист №2-488/2010р. (а.с.6).

Відповідно до ч.1ст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частиною другої статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

16 квітня 2020 року приватним виконавцем Кошкером І.А. відкрито виконавче провадження №61859337 з примусового виконання виконавчого листа №2-488/2010 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Згідно частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2020 року приватний виконавець надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 , яка згідно повідомлення «Укрпошти» була отримана 21 квітня 2020 року (а.с.7-11).

Постановами приватного виконавця Кошкера І.А. від 16.04.2020р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 та замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» (а.с.12-13).

17 червня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, а отже, йому достеменно було відомо про відкриття виконавчого провадження та вчинені приватним виконавцем дії щодо примусового стягнення (а.с.15).

Відповідно до ч.1, 2статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З метою перевірки майна ОСОБА_1 виконавцем направлялися запити до реєструючих установ, стосовно виявлення у боржника рухомого та нерухомого майна, заробітної плати, пенсії, інших видів доходів для погашення суми боргу.

Так, згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями платник податків за податковим номером чи серією та номером паспорта боржника на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.17,18).

Із відповіді Пенсійного фонду про осіб - боржників, які працюють за трудовими або цивільно - правовими договорами вбачається, що інформації про останнє місце роботи боржника не знайдено та інформація отримання боржником пенсії відсутня .

Також за ОСОБА_1 не зареєстровано транспортних засобів, що підтверджується відповідями Головного сервісного центру МВС, Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області, Управління Держпраці у Чернівецькій області (а.с.16,19).

Згідно інформаційної довідки з ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області за боржником земельні ділянки не зареєстровані (а.с.21).

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності від 10.08.2020 року, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.22-23).

Крім того, судом встановлено, що на даний час жодних погашень зі сторони боржника не відбувалося.

У зв`язку із цим, з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 та опису належного йому майна, приватним виконавцем було здійснено виїзди за вказаною адресою, попередньо надіславши боржнику вимоги про добровільне надання доступу до майна, однак вчинити виконавчі дії не вдалося по тій причині, що двері у кв. АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_3 ніхто не відчиняв, що підтверджується актами від 27.05.2020р., 22.06.2020р., 08.07.2020р., які складені у присутності представника стягувача ТзОВ «Кей-Колект» Турика І. (а.с.26-36).

Згідно з ч.5ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадженнядекларацію про доходита майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених удекларації про доходита майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 13 ч.3статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За таких обставин з огляду на те, що заборгованість боржником не погашена, рішення суду не виконане, приватний виконавець не має можливості потрапити до належного боржнику майна з метою проведення перевірки майнового стану, опису і арешту рухомого майна боржника, який добровільно доступ до майна не надав, примусове проникнення до нерухомого майна, на думку суду, в даному випадку буде єдиним можливим способом виконання рішення суду.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено уст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Зазмістом частини 1, 2статті 311 ЦК Українижитло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно із п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено вКонституції Україниі міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Так, згідно ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (ч.1). Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб(ч.2).

Отже, дана норма дозволяє втручатися у здійснення особою права на житло чи інше володіння згідно із законом і в інтересах економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

В даному випадку втручання у право боржника на повагу до його володіння є законним та пропорційним переслідуваній меті, оскільки здійснюється в інтересах дотримання прав та свобод стягувача, рішення на користь якого не знаходить свого виконання протягом значного періоду часу, що порушує права стягувача.

Варто зазначити, що згідно довідок ТД «Укрвторресурс» від 28.05.2020 року у належному боржнику майні (квартирі АДРЕСА_2 ) зареєстровані ОСОБА_5 (дружина боржника), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (внуки).

Однак на думку суду, проникнення виконавця у вказане майно (квартиру АДРЕСА_3 ) жодним чином не спрямоване на протизаконні дії щодо порушення прав осіб, які зареєстровані та проживають у ньому, оскільки така виконавча дія необхідна для виявлення рухомого майна боржника, на яке можна в подальшому звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 30 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 5, 10, 18,19,29Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Кошкеру Івану Анатолійовичу на примусове проникнення до нерухомого майна квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , для проведення виконавчих дій.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич