Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору дарування частини домоволодіння,він є власником 14/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ,яка складається з квартири АДРЕСА_2 ,співвласниками цього ж домоволодіння є треті особи,яким належить квартира АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у спірному житловому приміщенні 03.03.2015 р. за згодою колишнього власника ОСОБА_3 як член її сім`ї, фактично восени 2017 р.відповідач пішла з будинку жити до іншого чоловіка,з того часу у спірному будинку не мешкала,речі її відсутні.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача ,яка не користується спірним житлом понад два роки без поважних причин,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача ОСОБА_2 такою,що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Воронова О.В. наполягала на задоволенні позову з підстав,викладених вище,та не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин,викликалася за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду із зазначенням про закінчення терміну її зберігання, про зміну адреси проживання суд не повідомляла,відзив на позов не подала.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України відповідач вважається повідомленими про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась,надала письмову заяву,у якій зазначила,що вона та позивач ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 ,де зареєстрована відповідач ОСОБА_2 ,яка восени 2017 р.добровільно забрала речі та пішла з будинку,покинувши родину,веде аморальний спосіб життя,зловживає алкоголем,за цей період з сім`єю не спілкувалась,у будинок не поверталась.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились,заяв по суті справи не подавали.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 05.03.2019 р.№4-952,позивач ОСОБА_1 є власником 14/50 частин будинку АДРЕСА_1 ,право власності зареєстровано в ОП ЗМТБІ 05.03.2015 р.

З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на спірне житлове приміщення у встановлений законом спосіб,з правочину,та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

В спірному будинку була зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 03.03.2015 р.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,реєстрація відповідача була проведена за згодою співвласника цього житла ОСОБА_3 як член її сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України ,члени сім*ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником.

За змістом ст.405 ч.2 ЦК України,член сім`ї власника втрачає право користування житловим приміщенням,якщо протягом більше одного року не користується ним без поважних причин.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 показали,що відповідач ОСОБА_2 після розлучення з ОСОБА_7 восени 2017 р.пішла з будинку АДРЕСА_1 з усіма власними речами,можливо,до іншого чоловіка,таке рішення було нею прийнято добровільно на власний розсуд,без перешкод з боку інших членів сім`ї у користуванні будинком,до цього часу відповідач у будинок не поверталась,з родиною не спілкується,спірним житлом не цікавиться.Фактично ОСОБА_2 лише формально зареєстрована у будинку,зазначає адресу реєстрації у кредитних установах задля отримання кредитів,що створює власникам додаткові незручності через візити до будинку колекторів.

З досліджених доказів суд встановив,що відповідач з 2017 р. не користується спірним житлом без поважних причин,звільнив його за власним бажанням,у такий спосіб на свій розсуд розпорядився своїми правами щодо цього майна.

Встановлені судом обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду справи.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки формальна реєстрація відповідача у житловому приміщенні,яким він не користується понад встановлені законом строки,створює перешкоди власнику ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні власністю.

На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,втратившою право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко