Справа № 466/733/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Балкового Н.Д.

за участю

представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові, в порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сигінь Юрій Михайлович, заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сигінь Ю.М., звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме : заборонити йому перебувати в місці їхнього спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_3 наближатися на визначену відстань до вказаного місця проживання постраждалої особи; заборонити ОСОБА_3 контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою. Вказані заходи тимчасового обмеження просить покласти на ОСОБА_3 строком на 6 місяців.

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Дана квартира належить на праві приватної власності її матері ОСОБА_4 . З нею в квартирі також проживав ОСОБА_3 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Останній систематично ображав та принижував її, погрожував фізичною розправою, вчинив психологічний тиск та інші подібні протиправні дії. З приводу цього, вона безліч разів зверталась до правоохоронних органів, в результаті чого з ОСОБА_3 проводились профілактичні бесіди, виносився терміновий заборонний припис. Однак, незважаючи на заходи адміністративного впливу ОСОБА_3 своєї поведінки не змінює, спільне проживання з ним в одній квартирі для ОСОБА_2 є нестерпним. У зв`язку з такими обставинами, змушена звернутись в суд з проханням видати обмежувальний припис.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав вказані вимоги та просив заяву задовольнити. Крім цього, просив проводити розгляд справи без участі ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явивсь повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою ЛКП «Тополя-406» з місця проживання про склад сім`ї та прописку №3367 від 11.12.2019р. ОСОБА_5 за даною адресою не зареєстрований.

ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_5 не перебуває, однак він є її співмешканцем.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово зверталась із заявами до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області з приводу неправомірних дій ОСОБА_5 .

Із листів Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 05.09.2019р. та 28.10.2019р. слідує, що за завою ОСОБА_2 з приводу протиправних дій ОСОБА_5 з ним проведено бесіду профілактичного характеру, йому виносився терміновий заборонний припис на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи строком на 10 діб. Однак, на даний час дія такого закінчилась.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , існує загроза продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами адвоката Сигінь Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , та вважає, що саме наведені ним заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника.

Відтак, заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сигінь Юрій Михайлович, про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ) протягом шести місяців:

- перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 100м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 чи інших місць часто відвідуваних ОСОБА_2 ;

- контактувати та вести телефонні переговори з ОСОБА_2 .

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Повідомити про прийняте рішення Шевченківський районний відділ поліції ГУ НП у Львівській області та Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу оголошення судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська