П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року місто Київ

справа № 2-522/11

провадження № 22-ц/824/10555/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Стрижеуса А.М., суддів - Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони:

скаржник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва

Крайчинський Сергій Станіславовича,

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк

«Укргазбанк»

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. в рамках виконавчого провадження № 57560781, заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславовича, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк»

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. в рамках виконавчого провадження № 57560781, заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславовича, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», - повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Суд безпідставно залишив його скаргу без руху, а в подальшому повернув її скаржнику, оскільки звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою у березні 2019 року, ним подано до суду скаргу у відповідності до кількості сторін спору та в строк для її подачі, при цьому ухвалою від 15 березня 2019 року суд залишив скаргу без розгляду та повернув матеріали справи скаржникові, при цьому не чикаючи набрання такою ухвалою законної сили.

Зазначене, не може бути покладено у вину скаржникові, оскільки пред`являючи скаргу ним подано її копії у відповідній кількості, а тому кінцевий висновок суду в оскаржуваній ухвалі про те, що скаржником не усунуто недоліки є надуманим, та більш того зазначений судом недолік є результатом саме його дій , а не скаржника.

Крім того вказує, що суд, зазначаючи в оскаржуваній ухвалі, що ухвала про усунення недоліків направлялася на адресу проживання скаржника, яка вказана у скарзі, судом не взято до уваги, що внаслідок залишення скарги без розгляду та повернення матеріалів 15 березня 2019 року квартира, як місце проживання скаржника, яка зазначена у скарзі, була передана на реалізацію ДП «Сетам», а тому на час постановлення оскаржуваної ухвали, на його думку, суду необхідно було з`ясувати дійсне місце його проживання.

Крім того, під час апеляційного перегляду ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у суді апеляційної інстанції брав участь його представник, який діяв на підставі не скасованої довіреності, та якого суд не позбавлений був можливості повідомити про наявність ухвали про залишення скарги без руху.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. в рамках виконавчого провадження № 57560781, заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславовича, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», - повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.

15 березня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва скаргу залишено без розгляду у зв`язку з пропущенням строку, матеріали скарги повернуто скаржнику.

20 травня 2019 року постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником ухвали для усунення недоліків, оскільки подана скарга не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Підставами для залишення скарги без руху слугувало зокрема те, що в матеріалах справи відсутній оригінал скарги з відповідними додатками, та необхідна кількість їх екземплярів для усіх учасників процесу.

10 червня 2019 року ухвала суду направлялась скаржнику, на адресу, вказану ним у скарзі.

31 липня 2019 року цивільну справу направлено до Верховного Суду, у зв`язку з поданням касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. на постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 року.

11 грудня 2019 року матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. в рамках виконавчого провадження № 57560781, заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславовича, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19 грудня 2019 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року про залишення скарги без руху повторно направлялась скаржнику, на адресу, вказану ним у скарзі.

При цьому, поштові відправлення від 10 червня 2019 року та 19 грудня 2019 року повернулись до суду з відміткою про причини повернення «за закінченим встановленого строку зберігання».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. в рамках виконавчого провадження № 57560781, заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславовича, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», - повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.

Повертаючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що скаржник в строк, встановлений судом, недоліки не усунув, вимоги ухвали суду не виконав.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частинною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року про залишення скарги без руху була двічі надіслана заявнику за адресою, вказаною в скарзі, але була повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.195,198), тобто фіксація отримання заявником кореспонденції відсутня.

У правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1 з тих підстав, що заявник не виконав вимоги ухвали про усунення недоліків, суд першої інстанції не врахував, що заявник не ухилявся від виконання вимог ухвали від 06 червня 2019 року про залишення скарги без руху, оскільки вказану ухвалу не отримував.

Посилання суду на те, що ОСОБА_1 , з урахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, не цікавився рухом поданої ним скарги є недостатнім для повернення скарги, що заявник не виконав вимоги ухвали про усунення недоліків, оскільки суд не вжив інших заходів до належного повідомлення останнього про судову кореспонденцію, передбачених ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про поверхня скарги, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року - скасувати, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна