Провадження № 2/537/68/2020
Справа № 537/3435/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.08.2020 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Посмітної О.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » у зв`язку зі зміною її прізвища.
На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010. Рішенням суду шлюб розірвано. В шлюбі сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що син проживає разом з нею, відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у вихованні сина. Зазначила, що син не пам`ятає батька, оскільки за всі ці роки його не бачив. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2010 по 2011 рік, в даному шлюбі мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що відповідач з сином не спілкується, його вихованням не займається, зловживає спиртними напоями. З народження сина його вихованням та утриманням займалася вона одноособово, син вважає своїм батьком її цивільного чоловіка, який планує в подальшому всиновити дитину. ОСОБА_2 з 2012 року жодного разу не проявляв інтересу до сина, не відвідував, не телефонував йому, не вітав зі святами, не відвідував закладів, де навчається дитина, життям сина не цікавився. Син періодично спілкується зі своєю бабусею, матір`ю відповідача. Жодних перешкод у спілкуванні сина з батьком вона ніколи не створювала, проте відповідач з власної ініціативи припинив спілкування як з нею, так і з сином.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач у судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
Вислухавши позивача, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2012. В шлюбі сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
За рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки від 07.08.2019 ОСОБА_1 у період з 01.01.2019 по 30.06.2019 аліментів не отримувала.
Згідно характеристики на малолітнього ОСОБА_3 , наданої Кременчуцьким ліцеєм № 6 «Правобережний» вихованням та забезпеченням дитини займається мати, ОСОБА_1 , яка завжди приходить на збори, постійно цікавиться шкільним життям хлопця, свої обов`язки виконує відмінно, батько дитини в школу не з`являвся.
Згідно повідомлення КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Кременчука від 11.12.2019 ОСОБА_3 хронічних захворювань не має, щеплений за календарем, на прийоми до лікаря дитину водить мати.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 13.03.2020 за № 390, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При складенні висновку органом опіки обстежено умови проживання неповнолітнього, встановлено, що дитина проживає з матір`ю, забезпечена усім необхідним, батька, ОСОБА_2 , не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він - цивільний чоловік позивачки, разом проживають 5 років. Вказав, що син позивачки, ОСОБА_3 , називає його татом, свого рідного батька дитина не пам`ятає. Зазначив, що вихованням ОСОБА_3 займається мама та він, відвідує школу, водить його на гуртки. З відповідачем він не знайомий, ОСОБА_2 ніколи не приходив до сина, про наявність перешкод у спілкуванні відповідача з сином йому нічого невідомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вони з позивачкою подруги, спілкуються близько 10 років, приблизно раз на тиждень ходять в гості одна до одної. Вказала, що відповідача ОСОБА_2 вона не бачила жодного разу. Зі слів позивачки їй відомо, що вона раніше перебувала у шлюбі, але шлюб був розірваний, чоловік зловживав алкоголем, життям сина не цікавився. Вказала, що ОСОБА_3 батьком називає цивільного чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , з яким у нього дружні відносини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, ві н ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, оскільки не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його виховання, не спілкується з дитиною. Відповідачем ОСОБА_2 не спростовано відсутності поважних причин ухилення від здійснення батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, відсутності інтересу до спілкування з дитиною суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки за рішенням суду з відповідача вже стягуються аліменти на утримання малолітнього сина, то судом в даній справі не вирішується питання щодо стягнення аліментів.
Що стосується позовних вимог про зміну прізвища дитину, то дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5ст.148Сімейного кодексуУкраїни у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Пунктом 1 ч.1 ст. 166 СК України, передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права на дитину і звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитячого прізвища.
Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мінюста № 96/5 від 12.01.2011. Позивачка після набрання рішенням законної сили не позбавлена права звернутися до органів РАЦС з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про народження дитини в частині зміни прізвища. В цій частині вимог на даний час відсутній спір про право, а тому в їх задоволені слід відмовити.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-274, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 164,165,166 СК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення складено 26.08.2020