ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Кропивницький

справа № 388/386/18

провадження № 22-ц/4809/998/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Долинська державна нотаріальна контора Кіровоградської області, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасов Ігор Юрійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року у складі головуючого судді Баранського Д. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Долинська державна нотаріальна контора Кіровоградської області, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасов Ігор Юрійович про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про реєстрацію права власності.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року залишено без розгляду вказаний позов.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не з`явилась у судові засідання, що призначались на 13.45 годину 30 січня 2020 року, 13.00 годину 27 лютого 2020 року, 11.00 годину 27 березня 2020 року, повідомлялась належним чином про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм процесуального права ставить питання про скасування вказаної ухвали суду, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, за правилами загального позовного провадження.

Вказує, що в усіх процесуальних документах, наданих на адресу суду від імені позивача, що містяться в матеріалах даної справи, в тому числі і в безпосередньо в позовній заяві, зазначено, що ОСОБА_1 «Тимчасово проживає в Італійській Республіці», без зазначення місця проживання на території України. Крім того, позивач про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) суд не повідомляла, оскільки й на сьогоднішній день постійно перебуває в Італійській Республіці, що підтверджується відомостями паспорта громадянина України для виїзду за кордон (копія є в матеріалах справи).

Їй не зрозуміло, за якою адресою в Італійській Республіці були надіслані конверти про направлення судових викликів у судові засідання на 13.45 годину 30 січня 2020 року, 13.00 годину 27 лютого 2020 року, 11.00 годину 27 березня 2020 року.

Зазначає, що суд невірно визначив місце проживання або місцезнаходження позивача та безпідставно направляв на невідомі адреси судові повістки, конверти з якими, звісно, й поверталися на адресу суду за відсутності адресата, що спростовує твердження суду про належне повідомлення позивача про місце та час розгляду справи на 13.45 годину 30 січня 2020 року, 13.00 годину 27 лютого 2020 року та 11.00 годину 27 березня 2020 року.

Також вказує, що в апеляційній скарзі від 08.06.2019 зазначена «адреса для листування». Тобто, останньою відомою судові адресою, на яку й мали бути направлені для позивача конверти з судовими викликами, є адреса: АДРЕСА_1 . Натомість, за даною адресою жодного конверта з суду для позивача не надходило, про що свідчить відсутність в матеріалах справи будь-якого на це підтвердження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник відповідача адвокат Бойко Д. П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Вважає оскаржене судове рішення законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.

Згідно інформації викладеній у позовній заяви ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає в Італійській Республіці (а.с.2 т.1).

В матеріалах справи міститься копія довіреності, якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бути її представниками у всіх судових інстанціях України з будь-яких питань (а.с.21 т.1).

В матеріалах справи містяться також клопотання подані від імені позивача її представником ОСОБА_4 , в яких зазначено його місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.26,35,44,47,49,110 т.1, а.с.11,87 т.2).

Відповідно до інформації викладеній у апеляційній скарзі поданій ОСОБА_1 , адреса для листування вказана: АДРЕСА_1 (а.с.92 т.2).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13:45 год. 30 січня 2020 року (а.с.162 т.2).

Згідно журналу судового засідання від 30.01.2020 року позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, судове засідання відкладено на 13:00 год. 27.02.2020 року (а.с.176 т.2).

Долинським районним судом судові повістки про виклик до суду на 13:45 год. 30 січня 2020 року, на 13:00 год. 27.02.2020 року та на 11:00 год. 27 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , а також її представнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Долинського районного суду від 27.02.2020 року судове засідання, призначене на 13:00 год. 27.02.2020 року не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи (а.с.198 т.2).

Згідно довідки Долинського районного суду від 27.03.2020 року судове засідання, призначене на 11:00 год. 27.03.2020 року не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи (а.с.217 т.2).

Встановлено, що поштова кореспонденція, яка направлена судом на адресу реєстрації місця проживання позивача повернута з відміткою «адресат відсутній» (а.с.174,195,196, 211-212 т.2).

Представником позивача ОСОБА_4 судову повістку з викликом у судове засідання на 30.01.2020 року отримано 01.02.2020 року, на 27.02.2020 року отримано 08.02.2020 року, на 27.03.2020 року повернута на адресу суду 07.04.2020 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.191, 194, 222 т.2).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються.

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ст. 58 ЦПК).

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна (ч. 1 ст. 62 ЦПК).

Згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частинами 2-5, 8 ст. 130 ЦПК передбачено, що розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1 та ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Учасники справи зобов`язані, зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду з підстав, що позивачка у судові засідання, що призначались на 13.45 годину 30 січня 2020 року, 13.00 годину 27 лютого 2020 року, 11.00 годину 27 березня 2020 року не з`явилась, повідомлялась належним чином про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала суд не звернув увагу на те, що нею повідомлено контакту пошту, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.92 т.2), що участь у розгляді справи вона приймає через своїх представників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за довіреністю (а.с.21 т.1).

Долинським районним судом не здійснювалися виклики позивача за зазначеною нею, відповідно до норм ч. 1 ст. 131 ЦПК України, адресою для листування.

Крім того, судом жодного разу не надсилалася поштова кореспонденція на адресу представника позивача за довіреністю - Третяк М. О.

Також суд, постановляючи оскаржувану ухвалу не надав належної оцінки тій обставині, що представник позивача за довіреністю Метель І. О. судову повістку на 27.03.2020 року не отримував, відповідно про судове засідання не був обізнаний (а.с.222 т.2).

Враховуючи викладені норми закону, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи.

Оскаржена ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального права, ґрунтуються на припущеннях, постановлена за умов недотримання процесуальних прав позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передчасними, оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С. І. Мурашко