Справа № 574/1457/19 Провадження №2/574/89/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В. в присутності

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в якому і проживає. За цією адресою також значиться зареєстрованими його родичі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5 .. Останні добровільно залишили житловий будинок та переїхали проживати за невідомою йому адресою. Близько п`яти років вони не проживають в будинку, витрат, пов`язаних з його утриманням не несуть, на неодноразові прохання знятися з реєстрації не реагують. Це впливає на направо позивача в отриманні субсидії та тягне додаткові фінансові витрати. Вважав, що відповідачі втратили право на проживання в будинку.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі, справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження, до участі у справі залучений орган опіки та піклування Буринської РДА.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини зазначені в позовній заяві, доповнивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є його племінниці, оскільки являються дочками його рідної сестри. ОСОБА_3 чоловік ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 її син. У 2008 року він зареєстрував їх за місцем свого проживання тимчасово, так як ті хотіли влаштуватися на роботу, а потім обіцяли знайти нове житло. Коли він зареєстрував їхнє місце проживання у себе, останні виїхали і перестали з ним спілкуватися. Підтвердив, що вони також не являються членами його сім`ї і він не чинив їм перешкоди в користування житловим будинком. Їх реєстрація в його будинку створює для нього суттєві незручності в частині оплати комунальних послуг, отримання субсидії та користування майном.

Відповідачі та представник органу опіки та піклування про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надав.

За згодою позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожна окремо, підтвердили, що відповідачі більше чотирьох років не проживають в будинку позивача, куди вони виїхали їм не відомо. Жодного разу вони їх не бачили.

Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що вбачається з показів позивача, свідоцтва про право власності на житловий будинок, рішення суду розпорядження голови Сумської ОДА про перейменування вулиць (а.с.5-9).

З довідок Буринської міської ради та будинкової книги вбачається, що за вказаною адресою значяться зареєстрованими відповідачі: ОСОБА_2 - з 18.03.2008 року, , ОСОБА_3 - 28.07.2016 року, ОСОБА_4 - з 28.07.2016 року, ОСОБА_5 - з 18.07.2016 року, які не є членами сім`ї позивача (10-13,24-27).

Між тим, встановлено, що останні ОСОБА_8 з 2000 року і до теперішнього часу не користується та не проживає в будинку за вказаною адресою, виїхавши до Російської Федерації та не є його співвласником, що підтверджується показами позивача, свідків, довідкою депутата міської ради (а.с.13).

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 своєї постанови від 02.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідачі в добровільному порядку виїхали з будинку і вже протягом чотирьох років не проживають в ньому і не несуть будь-яких витрат на його утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

За таких обставинах, суд приходить до висновку, що останні втратили право на користування житловим будинком, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст.71,72,150 ЖК Української РСР, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 10.03.2020 року.