КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/571/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Мостової Г.І.

при секретарі Орленко Т.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Шембеляна Олега Васильовича - представника Комунального підприємства «Київський іподром» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київський іподром», третя особа: директор Комунального підприємства «Київський іподром» ОСОБА_3 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

06 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідача Комунального підприємства «Київський іподром» та з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати наказ № 74-к від 06.11.2018 про звільнення з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на роботі у Комунальному підприємстві «Київський іподром» на посаді наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 з 07.11.2018; стягнути з Комунального підприємства «Київський іподром» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08.11.2018 та компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.10.2016 він працював на посаді наїзника виробничого відділу на Комунальному підприємстві «Київський іподром».

Відповідно до наказу № 62-К від 01.10.2018 на період лікарняного бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 ОСОБА_2 його було призначено виконуючим обов`язки бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10.

Наказом директора КП «Київський іподром» № 97-А від 02.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» та наказом директора КП «Київський іподром» № 104-А від 22.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» було зазначено, що виконуючий обов`язки бригадира-наїзника ОСОБА_1 з працівниками тренувального відділення № 10 в зазначені в наказах строки повинен здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч, відділення № 17.

Однак, оскільки він не є матеріально відповідальною особою, коней, тренувальний інвентар, фураж та інші речі не приймав, то дані накази не мав можливості виконати, про що було повідомлено керівництво та неодноразово подано пояснювальні/доповідні записки на ім`я директора КП «Київський іподром» ОСОБА_3 .

У вказаних записках ним та іншими працівниками тренувального відділення № 10 було звернуто увагу керівництва на те, що серед коней та іншого інвентарю, що розташовані у стайні літ. Ц, наявні не тільки ті, що належать КП «Київський іподром», а є приватними, згода їх власників на переміщення відсутня, а стайня літ. Ч, відділення № 17, є непридатною не тільки для утримання тварин та зберігання речей, а для нормальної роботи працівників КП «Київський іподром».

Наказом № 68-к від 19.10.2018 йому було оголошено догану у зв`язку з порушенням ним трудового договору та посадової інструкції наїзника виробничого відділу, котра була ним оскаржена до комісії по трудових спорах, наказом № 74-к від 06.11.2018 - звільнено за порушення ним трудового договору та посадової інструкції наїзника виробничого відділу.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київський іподром», третя особа: директор Комунального підприємства «Київський іподром» ОСОБА_3 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Скасовано наказ Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 Комунального підприємства «Київський іподром» з 07.11.2018.

Стягнуто з Комунального підприємства «Київський іподром» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15 818,62 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Київський іподром» в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду Шембелян Олег Васильович - представник Комунального підприємства «Київський іподром» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильно зроблені судом висновки та оцінка наданих доказів, що призвело до хибного тлумачення обставин. Зокрема вказував, що судом у рішенні зазначено, що проводячи перевірку щодо невиконання ОСОБА_1 наказів директора як виконуючого обов`язки бригадира-наїздника виробничого відділу, звільнення останнього здійснено за невиконання ним обов`язків та умов трудового договору, як наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», і це при тому, що останній з 01.10.2018 не виконував обов`язки наїздника у зв`язку із тимчасовим замісництвом. З такою позицією суду відповідач не погоджується, оскільки підставою звільнення ОСОБА_1 також було і порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку. Ця підстава була викладена в тексті наказу від 06.11.2018 №74-к. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку (п. 3.2 а.с. 121-125), окрім іншого вказано, що працівник зобов`язаний своєчасно і точно виконувати рішення керівництва підприємства. Вважають, що невиконання наказу керівництва ОСОБА_1. є очевидним і доведеним.А тому, діями ОСОБА_1 порушено Правила внутрішнього трудового розпорядку, що і послугувало підставою звільнення його з посади, які він займав на момент закінчення перевірки, а суд не прийняв до уваги дану підставу і не надав їй правовї оцінки. В апеляційній скарзі також коротко викладено фактичні обставини справи та правове обгрунтування з посиланням на норми КЗпП України. Просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Тоді, як зі змісту апеляційної скарги та її доводів вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог.

На апеляційну скаргу Шембеляна Олега Васильовича - представника Комунального підприємства «Київський іподром» позивач ОСОБА_1 подав відзив, в якому, спростовуючи доводи апелянта, вказував на те, що на загальних зборах Профспілки було прийнято рішення про відмову у наданні згоди на його (ОСОБА_1) звільнення за поданням директора КП «Київський іподром». А Пленумом Верховного Суду України в постанові №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначається, що відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі». При цьому, виклав обгрунтування невиконання наказів № 97-а від 02.10.2018 та №104-а від 22.10.2018 та виробничої потреби, як підстави видачі зазначених наказів. Вважав, що судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи та ухвалено законне й обґрунтоване судове рішення. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , скасовуючи наказ Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлюючи позивача на посаді наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 Комунального підприємства «Київський іподром» з 07.11.2018 та стягуючи з Комунального підприємства «Київський іподром» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15 818,62 грн. суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в такому розмірі.

Проте, з такими висновками суду слід погодитись частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права частково дивлячись на таке.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що з 01.10.2016 позивач ОСОБА_1 працював на посаді наїзника виробничого відділу на Комунальному підприємстві «Київський іподром» на підставі трудового договору № 53 від 30.09.2016 (а.с. 9-10).

За умовами трудового договору № 53 від 30.09.2016 ОСОБА_1 зобов`язався виконувати роботу, визначену цим договором, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а Роботодавець - зобов`язався виплачувати Працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для роботи.

За цим договором Працівник зобов`язався виконувати всі завдання і обов`язки відповідно до посадової інструкції (Додаток 1).

Згідно розділу 1 «Загальні положення» Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» відноситься до категорії «Робітники». Призначення на посаду та звільнення з посади наїзника виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» здійснюється за наказом директора комунального підприємства «Київський іподром», із дотримання вимог КЗпП України. Наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» підпорядковується директору комунального підприємства «Київський іподром», заступнику директора, згідно розподілу функціональних обов`язків, начальнику виробничого відділу та закріпленому за тренвідділенням зоотехніку.

Згідно розділу 2 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» останній під керівництвом зоотехніка (провідного зоотехніка) проводить тренування коней; щоденно забезпечує належне утримання, годівлю та догляд племінними кіньми; слідкує за ковкою та розчисткою коней; не приймає коней без попереднього огляду разом із зоотехніком (провідним) та ветеринаром, несе відповідальність за прийнятих коней; слідкує за наявністю та зберіганням медикаментів у аптечці; разом із закріпленим зоотехніком складає записку коней для участі у випробуваннях; виконує доручення зоотехніків щодо утримання, годівлі та догляду за кіньми, приймання кормів та їх зберігання; відповідає за якість тренінгу коней; стежить за чистотою та санітарним станом приміщень тренвідділення; несе відповідальність за збереження поголів`я коней та матеріальних цінностей тренвідділення; дотримується правил виїзду та роботи коней на доріжках відповідно до положення; стежить за справністю тренінвентаря, за необхідності ремонтує його; дотримується правил та норм охорони праці та пожежної безпеки, економного витрачання води та електроенергії; проводить щоп`ятниці санітарний день в приміщеннях тренвідділень; виконує інші доручення директора підприємства та заступника директора, згідно розподілу функціональних обов`язків, начальника виробничого відділу, зоотехніка (провідного зоотехніка)(а.с. 11-12).

Згідно розділу 3 «Права» Посадової інструкції наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київ іподром» має право: вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких спору або невідповідностей; отримувати всі передбачені законодавством соціальні гарантії; вимагати сприяння у виконанні своїх посадових обов`язків і здійсненні прав; вимагати створення організаційно-технічних умов, необхідних для виконання посадових обов`язків та надання необхідного обладнання та інвентарю; знайомитися з проектами документів, що стосуються його діяльності; запитувати і отримувати документи, матеріали та інформацію, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків і розпоряджень керівництва; підвищувати свою професійну кваліфікацію; повідомляти про виявлені в процесі своєї діяльності порушення і невідповідності і вносити пропозиції щодо їх усунення; ознайомлюватися з документами, що визначають права та обов`язки за займаною посадою; брати участь у комісіях, що створені та діють на комунальному підприємстві «Київський іподром»; брати участь в обговоренні питань, що стосуються виконання його обов`язків; вносити на розгляд керівництва пропозиції щодо покращення роботи, пов`язаної з обов`язками, що передбачені цією посадовою інструкцією; в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи.

Відповідно до наказу № 62-К від 01.10.2018 на період лікарняного бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 за його заявою було призначено виконуючим обов`язки бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 (а.с. 17).

Наказом № 97-А від 02.10.2018 директора КП «Київський іподром» у виробничих потребах при проведенні ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц, з метою раціонального розміщення коней по території іподрому, та припинення довготривалих конфліктних ситуацій наказано виконуючому обов`язки бригадира-наїзника ОСОБА_1 з працівниками 10-го тренувального відділення ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) в строк до 05.10.2018 включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч, відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу ОСОБА_7. (а.с. 67).

Згідно доповідної записки ОСОБА_7 (вх. № 172 від 08.10.2018) станом на 08.10.2018 наказ № 97-а від 02.10.2018 не був виконаний через те, що ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ, пояснюючи тим, що він не є бригадиром, коней не приймав та не є матеріально відповідальною особою (а.с. 68).

10.10.2018 видано наказ № 100-А щодо проведення службової перевірки за фактом надходження доповідної (вх. № 172 від 08.10.2018) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» ОСОБА_7. щодо невиконання працівниками 10-го тренувального відділення наказу № 97-А від 02.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц», у зв`язку з чим створена комісія (а.с. 69).

12.10.2018 працівниками тренувального відділення № 10 ОСОБА_1., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 подана пояснювальна записка (вх. № 176 від 16.10.2018) про неможливість виконання наказу № 97-А від 02.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» з обставин, вкладених ними раніше (а.с. 78). До записки додано додаток на 13-ти аркушах.

16.10.2018 складено висновок службової перевірки (а.с. 70).

Згідно останнього на виконання наказу директора КП «Київський іподром» № 100-А від 10.10.2018 «Щодо проведення службової перевірки» комісією проведено службову перевірку щодо надходження доповідної (вх. № 172 від 08.10.2018) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» ОСОБА_7. щодо невиконання виконуючим обов`язки бригадира-наїзника 10-го тренувального відділення ОСОБА_1 наказу № 97-А від 02.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц». В ході перевірки отримані письмові пояснення від працівників 10-го тренувального відділення. Висновок: наїзник виробничого відділу ОСОБА_1 порушив п. п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також порушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», несе відповідальність згідно п. 4.1. та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром.

19.10.2018 у зв`язку з порушенням п. 2.2.4 та п. 2.2.8 трудового договору з працівником від 30.09.2016 № 53, п. 2.15 Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» від 30.09.2016, та відповідно до статей 147-149 КЗпП України ОСОБА_1 було оголошено догану за невиконання наказу директора КП «Київський іподром» від 02.10.2018 № 97-А про що також був виданий відповідний наказ № 68-К від 19.10.2018 (а.с. 71).

Наказ про накладене дисциплінарне стягнення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржив до Комісії по трудових спорах КП «Київський іподром» (а.с. 35).

22.10.2018 директором КП «Київський іподром» видано наказ № 104-А, яким наказано виконуючому обов`язки бригадира-наїзника ОСОБА_1 з працівниками 10-го тренувального відділення ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) в строк до 26.10.2018 включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу ОСОБА_7. (а.с. 30, 72).

24.10.2018 за вх. № 182 працівниками 10-го тренувального відділення на ім`я директора КП «Київський іподром» подано доповідну записку щодо неможливості виконання наказу № 104-А від 22.10.2018 та проханням створити належні умови для виконання наказу та усунути недоліки, наявні в стайні літ. Ч (а.с. 31-32).

29.10.2018 начальник виробничого відділу ОСОБА_7. доповів (вх. № 185 від 29.10.2018), що наказ № 104-А від 22.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» не виконаний (а.с. 73).

01.11.2018 працівниками тренувального відділення № 10 ОСОБА_1., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 подана пояснювальна записка (вх. № 187 від 01.11.2018) про неможливість виконання наказу № 106-А від 30.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» з обставин, вкладених у доповідній записці за вх. № 182 від 24.10.2018 та через те, що в стайні літ. Ч відсутня необхідна кількість денників для розміщення коней 10 тренвідділення (а.с. 79).

01.11.2018 складено висновок службової перевірки (а.с. 75).

Згідно останнього на виконання наказу директора КП «Київський іподром» № 106-А від 30.10.2018 «Щодо проведення службової перевірки» комісією проведено службову перевірку щодо надходження доповідної (вх. № 185 від 29.10.2018) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» ОСОБА_7. щодо невиконання виконуючим обов`язки бригадира-наїзника 10-го тренувального відділення ОСОБА_1 наказу № 104-А від 22.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц». В ході перевірки отримані письмові пояснення від працівників 10-го тренувального відділення. Висновок: наїзник виробничого відділу ОСОБА_1 порушив п. п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також порушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», несе відповідальність згідно п. 4.1. та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром.

Згідно протоколу № 24 Загальних зборів Первинної профспілкової організації робітників КП «Київський іподром» від 05.11.2018 згода на звільнення ОСОБА_1 не надана.

Наказом № 74-К від 06.11.2018 ОСОБА_1 було звільнено з посади наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» з 07.11.2018 за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 76).

Підставою для звільнення слугували: наказ КП «Київський іподром» № 68-К від 19.10.2018 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », наказ директора КП «Київський іподром» № 104-А від 22.10.2018 «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц», наказ директора КП «Київський іподром» № 106-А від 30.10.2018 «Щодо проведення службової перевірки», пояснення працівників тренувального відділення № 10 від 01.11.2018 (вх. № 187 від 01.01.2018), висновок службової перевірки від 01.11.2018.

09.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Комісії по трудових спорах КП «Київський іподром» із заявою, в якій просив визнати незаконним наказ № 74-К від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 ». На засіданні Комісії по трудових спорах 23.11.2018 одноголосно було прийняте рішення, що немає підстав вважати незаконним наказ директора КП «Київський іподром» від 06.11.2018 № 74-К «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 77).

Після чого, 06.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

За правилами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Положенням статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у статті 148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким міжнародним договором є зокрема Конвенція Міжнародної Організації Праці 1982 року № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року N 3933-XII (далі - Конвенція). Згідно із статтею 4 Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності.

З матеріалів справи вбачається, що всі матеріали, які були покладені відповідачем в основу звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, стосувались його як виконуючого обов`язки бригадира-наїзника виробничого відділу.

Разом з тим, проводячи перевірки щодо невиконання ОСОБА_1 наказів директора як виконуючого обов`язки бригадира-наїзника виробничого відділу, звільнення останнього здійснено за невиконання ним обов`язків та умов трудового договору як наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», і це при тому, що останній з 01.10.2018 не виконував обов`язки наїздника у зв`язку із тимчасовим замісництвом.

При цьому слід врахувати, що наказом №97-а від 02.10.2018 саме виконуючого обов`язки бригадира-наїздника ОСОБА_1 повідомлено про здійснення переміщення підпорядкованих йому коней до іншої стайні у зв`язку ремонтними роботами (а.с.23).

Тоді як, за невиконання наказу №97-а від 02.10.2018 наказом №68-к від 19.10.2018 ОСОБА_1 уже як наїзнику оголошено догану.

Наказом №104-а від 22.10.2018 знову виконуючого обов`язки бригадина-наїдника ОСОБА_1 вдруге повідомлено про здійснення переміщення підпорядкованих йому коней до іншої стайні у зв`язку ремонтними роботами (а.с.30).

А 06.11.2018 звільнено ОСОБА_1 з посади наїзника відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України.

Слід також зауважити, що ряд доповідних записок ОСОБА_1 щодо неможливості виконання наказів щодо переміщення із однієї у іншу стайню, не були предметом розгляду відповідача і про наявність таких доказів суду не повідомлено.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.

За змістом норм, що містяться у зазначених актах, в їх системному зв`язку, виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язане з розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, в установі, організації, є тимчасовим замісництвом.Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) на підприємстві.

Працівник, який заміщує тимчасово відсутнього працівника, на період замісництва звільняється від виконання обов`язків, обумовлених трудовим договором за основним місцем роботи.

Виконання тимчасовим замісником посадових обов`язків відсутнього працівника обмежується періодом замісництва, такі трудові відносини за своїм характером завжди є строковими, оскільки замісництво встановлюється на конкретний проміжок часу. А з наказу №62-к від 01.10.2018 вбачається, що ОСОБА_1 виконуючим обов`язки бригадира-наїздника призначено на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_2 .

Отже, висновок суду, що в даному випадку мало місце тимчасове замісництво є правильним.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов`язків, було здійснено з порушенням вимог ст. ст. 147, 149 КЗпП України та в порушення п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України без з`ясування причин, з яких позивачем не виконувались трудові обов`язки. Посилання відповідача на власне бажання щодо невиконання наказів директора КП «Київський іподром» не доведені в установленому законом порядку та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема, в частині вирішення спору щодо незаконності звільнення позивача, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу (розрахунком).

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що наказ про звільнення позивача з роботи суперечить вимогам трудового законодавства, є незаконним. Але своїм рішенням наказ про звільнення позивача скасував.

Проте, суд не може скасувати наказ роботодавця про звільнення, а лише може визнати звільнення незаконним і зобов`язати керівника підприємства поновити особу на роботі, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо скасування наказів установ і не може втручатися в господарську діяльність підприємств, а тому рішення суду в частині задоволених позовних вимог, якими суд скасував наказ Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » підлягає зміні із зазначенням, що наказ Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » є незаконним. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухваленого рішення, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильно зроблених судом висновків та оцінки наданих доказів, що призвело до хибного тлумачення обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навів таких обставин і не зазначив про їх наявність.

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Шембеляна Олега Васильовича - представника Комунального підприємства «Київський іподром» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року в частині скасування наказу Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » змінити, зазначивши, що наказу Комунального підприємства «Київський іподром» № 74-к від 06.11.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » є незаконним.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: