Справа № 700/270/20
Провадження № 2/700/227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

представника позивача - Слинько Л.В. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/270/20 провадження №2/700/227/20 за позовом органу опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області звернувся до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що мати дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Батько - відповідач ОСОБА_2 , житель м. Чернігів має на вихованні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак вихованням доньки не займається, написав заяву про відмову від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки, так як вважає, що дитині буде краще зі своїми бабусею та дідусем. ОСОБА_3 є ученицею 4-А класу КОЗ Лисянського НВК гімназія № 1-ДНЗ і навчається за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», де навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. Оплату за навчальні посібники і харчування здійснювала мама ОСОБА_3 . На даний час оплату здійснює бабуся дівчинки - ОСОБА_6 . З серпня 2013 року по 31.05.2016 року дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад «Ромашка», нею також опікувалася мати дівчинки, тата ОСОБА_3 працівники установи жодного разу не бачили. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками, 26.03.2020 року на комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини було вирішено винести висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 . До служи у справах дітей із заявою звернулася ОСОБА_6 з проханням призначити її опікуном над малолітньою внучкою, оскільки дитина разом із мамою проживала у їх домоволодінні і після смерті матері дівчинки вона взяла на себе зобов`язання виховувати дитину, піклуватися і доглядати за нею. Крім того, просить суд стягнути із відповідача, понесені витрати.

Представник позивача у судовому засіданні просила позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача залишити без розгляду, в іншій частині - задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні в справі докази, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 29.10.2019 року.

Із заяви ОСОБА_2 до Служи у справах дітей Лисянської РДА від 06.03.2020 року вбачається, що він відмовляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки КНП «Лисянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Лисянської районної ради № 651 від 31.10.2019 року, ОСОБА_3 , 2010 р.н. на «Д»-обліку з приводу тяжких захворювань не перебуває, періодично хворіє на ГРВІ.

Згідно з довідкою КОЗ «Лисянський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 -гімназія - дошкльний навчальний заклад» Лисянської селищної № 28 від 06.02.2020 року, є ученицею 4-А класу і навчається за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», де навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. Оплату за навчальні посібники і харчування здійснювала мама, ОСОБА_4 . На даний час оплату здійснює ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ромашка» Лисянської селищної ради Черкаської області № 9 від 01.11.2019 року, ОСОБА_3 дійсно відвідувала дитячу дошкільну установу ясла-садок «Ромашка», смт. Лисянка з серпня 2013 року по 31 травня 2016 року. Протягом даного часу дівчинкою опікувалася мама, ОСОБА_4 , відвідувала заходи та батьківські збори. Тата ОСОБА_3 працівники закладу не бачили. В садочок дитину не приводив та не забирав.

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 № 306/01-33 від 31.03.2020 року вбачається, що служба у справах дітей Лисянської РДА звернулася до комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дітей щодо позбавлення його батьківських прав, так як ОСОБА_2 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків.

20.03.2020 року ОСОБА_6 звернулася до служби в справах дітей Лисянської РДА із проханням надати їй висновок про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність інтересам дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що дід дівчинки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабуся дівчинки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до кримінальної відповідальності не притягувалися, судимості не мають, мають задовільний стан здоров`я та належні умови для проживання та утримання дитини.

Із висновку Служби у справах дітей Лисянської РДА від 02.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 можливо призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 165 цього ж Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки, участі у вихованні дитини не бере і не заперечує щодо призначення опікуном дитини ОСОБА_6 .

Зазначені факти, суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем в судовому засіданні підтверджений показаннями представника позивача, відповідача та дослідженими письмовими доказами, доданими позивачем до позовної заяви.

Зважаючи на те, що відповідач не виконує батьківський обов`язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів, то суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Крім того, позивач просить суд призначити опікуном малолітньої дитини її бабу - ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України).

Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до висновку Служби у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації від 02.04.2020 року, враховуючи надані позивачем документи щодо умов проживання, можливості матеріального забезпечення дитини, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , яка є бабою дитини може виконувати обов`язки опікуна над дитиною позбавленою батьківського піклування - малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому вимога позивача про визнання опікуном вказаної особи над малолітньою дитиною також підлягає задоволенню в судовому порядку.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, за вимогу про позбавлення його батьківських прав.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165, 167, 243, 244, 258 Сімейного кодексу України, ст. ст. 29, 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 259, 263, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 батьківських прав на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опікунство над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 420,40 грн. (судовий збір).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2020 року.

Суддя Н. В. Бесараб