ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №587/1878/19

Номер провадження 22-ц/816/1583/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Улянівська селищна рада,

третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач Анжела Вікторівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року в складі судді Терещенко О.І., постановлене в м. Білопілля,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року, позивачі звернулися до суду із позовом в якому, з урахуванням уточнень, просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (кадастрові номери: :01:005:0907 площею 0,1398 га та :01:005:0906 площею 1,7868 га) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також право власності на 1/3 частину земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (кадастрові номери: :01:005:0907 площею 0,1398 га та :01:005:0906 площею 1,7868 га) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (кадастрові номери: :01:005:0907 площею 0,1398 га та :01:005:0906 площею 1,7868 га) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина. Вказують, що згідно заповіту від 28.01.2020 року ОСОБА_3 заповіла їм та ОСОБА_4 все своє майно. Після її смерті залишилося нерухоме майно, в тому числі дві земельні ділянки, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (кадастрові номери: :01:005:0907 площею 0,1398 га та :01:005:0906 площею 1,7868 га). З метою прийняття спадщини позивачі та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В. з відповідними заявами. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер і після його смерті також було відкрито спадщину, до складу якої, серед іншого увійшли по 1/3 частини земельних ділянок, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (кадастрові номери: :01:005:0907 площею 0,1398 га та :01:005:0906 площею 1,7868 га), що були успадковані померлим від ОСОБА_3 04.04.2014 року ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 . Постановою від 19.02.2019 року приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не було долучено жодного документу на підтвердження належності земельних ділянок померлим спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, втрата позивачами оригіналів державних актів не є перешкодою для оформлення ними спадкових прав у нотаріальній конторі, а тому будь яких об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі в позивачів немає. Також, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Оскільки позивачами не було дотримано порядку позасудового захисту спадкових прав і не надано доказів щодо неможливості здійснення такого захисту без звернення до суду, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 01.01.2013 року правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а тому державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються. Крім того, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавців. Отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку може лише її власник, з огляду на що позивачі позбавлені можливості отримати такий акт та позбавлені можливості оформити своє право власності на зазначені земельні ділянки. Вказують, що третя особа не надсилала їм копій документів та власних пояснень, однак вони були враховані судом при прийнятті оскаржуваного рішення, що є порушенням норм процесуального права. Крім того, подані третьою особою письмові докази не засвідчені належним чином з огляду на що є недопустимими доказами.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Від приватного нотаріуса надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких остання зазначає, що в постанові зазначено перелік документів, які потрібно надати для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Зазначає, що спадкоємці не зверталися із запитом на виготовлення витягів з ДЗК. Вказує на можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку та заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_4 до суду не прибув, але був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Селищний голова у своїй заяві до суду просив розглянути справу без участі представника селищної ради.

Приватний нотаріус в суді просила рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивачів (а.с. 8).

ОСОБА_3 за життя була власником земельних ділянок площею 0,1398 га та 1.7868 га, що розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10-11) і 27.01.2010 року склала заповіт, відповідно до якого, заповіла все своє майно чоловікові ОСОБА_4 та дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_1 (а.с. 12).

03.02.2010 року вона і після її смерті було відкрито спадщину (а.с. 14 - 15).

21.06.2010 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 54 -56).

ОСОБА_4 та ОСОБА_4 звернулися 22.06.2010 року до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с. 56 (зворотна сторінка) 57).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 і після його смерті було відкрито спадщину (а.с. 16 - 17).

13.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 59 - 60).

ОСОБА_4 подав 04.04.2014 року до приватного нотаріуса заяву про відмову від спадщини, що залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 на користь сестри ОСОБА_1 (а.с. 61).

18.02.2019 ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 19).

Постановою приватного нотаріуса від 19.02.2019р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтв про право на спадщину (а.с.20).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а саме право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Частиною 1, 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.(ч.1,2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_4 звертався із заявою до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом і йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва.

Колегія суддів звертає увагу, що реєстрація права власності спадкодавця за заявою спадкоємця має наслідком не виникнення права власності спадкодавця в момент такої реєстрації, а офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття спадкоємцем речових прав на нерухоме майно, що відбулось у спадкодавця за життя.

Відповідно до п. 1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

У наданій позивачці ОСОБА_1 постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом приватним нотаріусом зазначено, що при наданні ОСОБА_1 необхідних документів оформлення спадщини та видача свідоцтва про право на спадщину є можливим. Зокрема, для оформлення права на спадщину на земельні ділянки ОСОБА_1 необхідно отримати у нотаріуса запит для центру надання адміністративних послуг Білопільської районної державної адміністрації Сумської області для виготовлення витягів з ДЗК, Державний акт на землю (в разі його втрати, відповідно до п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року № 553) відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), оплатити вчинення нотаріальних дій.

Доказів щодо неможливості отримання запитуваних нотаріусом документів чи наявність перешкод у їх одержанні, з урахуванням наданих нотаріусом роз`яснень, позивачка ОСОБА_1 до суду не надала.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що на оформлення спадкових прав через нотаріуса у неї відсутні кошти, оскільки їй необхідно оплатити вчинення нотаріальних дій за себе та за свого брата ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю і не працює.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачі мають можливість у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права у досудовому порядку, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом і законом у приватного нотаріуса, яким відкриті спадкові при наданні зазначених ним документів.

Відповідно до наданих роз`яснень в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що позивачами не було дотримано порядок позасудового захисту їх спадкових прав та не надано доказів щодо неможливості здійснення такого захисту без звернення з позовом до суду, оскільки відсутність коштів на оплату послуг нотаріуса за вчинення нотаріальний дій не може бути підставою для визнання за ними права власності на успадковані ними частки земельних ділянок судом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина