Справа № 635/2617/20
Провадження № 2/630/184/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2020 року м. Люботин
Суддя Люботинського міського суду Харківської області Дем`яненко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/173/20 (провадження № 2/630/151/20) за позовною заявою Акціонерного Товариства «КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Cавіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців боржника
В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що з 24 лютого 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір без номеру (далі за текстом - Кредитний договір) За цим договором ОСОБА_3 був наданий кредит у розмірі 7000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було підтверджено свідоцтвом про смерть від 14 березня 2017 року. Але на день смерті позичальника ОСОБА_3 існувала заборгованість за простроченим тілом кредиту по кредитному договору перед Банком в розмірі 11 473,97 грн. Від імені Банку на адресу Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 03 квітня 2019 року була надіслана претензія кредитора. Спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати у строк до 13 вересня 2017 року заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини. Спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, виявилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що було підтверджено відомостями з паспорту відповідачів. На адресу спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було направлено 03 жовтня року лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцями померлого ОСОБА_3 не виконана. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.
Ухвалою суду від 22 червня 2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, відомості про причини неявки не повідомив. Первісно позовна заява надійшла разом з заявою уповноваженого представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Савіхіної А.М. про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності відповідача у заочному порядку, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання та їх поважність відповідачі не повідомили, тому суд виходить з того, що їх неявка відбулась за неповажних причин. Заяву про відкладення розгляду справи відповідачі до суду не подавали. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.
Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 24 лютого 2011 року був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається з таких документів: Анкети-заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. З усіма документами, які складають Договір про надання банківських послуг, ОСОБА_3 ознайомився до його укладення, тобто до підписання Анкети-заяви від 24 лютого 2011 року, про що прямо вказано в тексті цього документу, та відповідно підтверджується його власноручним підписом в Анкеті-заяві.
За укладеним договором ОСОБА_3 були надані кредитні кошти у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Однак позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2017 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 86 від 14 березня 2017 року. На день смерті позичальника ОСОБА_3 його заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становила 11 473,97 грн., що підтверджується розрахунками, складеними позивачем станом на 30 вересня 2019 року.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218,1231 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на день смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на день смерті позичальника) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281-1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Як вбачається з документів, поданих позивачем до позовної заяви, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив 13 лютого 2019 року засобами поштового зв`язку до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області претензію від 31 січня 2019 року, в якій Банк просив включити кредиторські вимоги в розмірі 11 473,97 грн. до спадкової маси, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Разом з претензією ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав до нотаріальної контори копію свідоцтва про смерть позичальника.
Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 лютого 2019 року направлено на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідь про прийняття претензії кредитора, реєстрації на підставі цієї претензії спадкової справи № 667/2017. У відповіді також повідомлено, що зміст претензії буде доведений до відома спадкоємців у разі їх звернення з метою оформлення спадщини.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31 січня 2019 року мав в своєму розпорядженні інформацію про смерть позичальника ОСОБА_3 тобто про відкриття спадщини, а від так міг в строк до 31 липня 2019 року звернутися до спадкоємця з вимогою про сплату заборгованості.
Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розпорядився своїм правом на власний розсуд, так як звернувся з листом - претензією від 17 вересня 2019 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогою про сплату заборгованості, яка рахується за померлим ОСОБА_3 лише ІНФОРМАЦІЯ_2 , що випливає з відмітки на реєстрі відправки рекомендованої кореспонденції на ім`я відповідача, тобто поза межами передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, який є присічним, а тому втратив право вимоги до відповідача.
З позовом до суду позивач звернувся 04 березня 2020 року.
Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.
Отже, з наведеного слідує, що кредитору інформація про смерть позичальника та відкриття спадщини після його смерті стала відома ще 31 січня 2019 року, проте вимог про стягнення заборгованості до спадкоємців, які прийняли спадщину, у встановлений ст. 1281 ЦК України термін пред`явлено не було. В суд з даним позовом позивач звернувся лише 04 березня 2020 року.
Таким чином, пропустивши строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки встановлені ст. 1281 ЦК України, позивач позбавляється права вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
При цьому суд відхиляє доводи позивача, викладені ним у позові на обґрунтування заявленої вимоги щодо виникнення у нього права вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини. Таке право позивач обґрунтовує посиланнями на ч. 3 ст. 1281 ЦК України, яка передбачає наступне: «Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.»
Але ч. 3 ст. 1281 ЦК України у зазначеній редакції набула чинності та була введена в дію лише 04 лютого 2019 року та її застосування до правовідносин, які виникли з 01 березня 2017 року, тобто в момент смерті ОСОБА_3 , не припустимо з огляду на основні засади і положення ЦПК України.
З огляду на викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048,1050, 1054, 1055, 1056, 1281, 1282 Цивільного Кодексу України, суд, -
В задоволенні позову Акціонерного Товариства «КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Cавіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців боржника - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повий текст рішення виготовлено 21 серпня 2020 року
Суддя(підпис) І. В. Дем`яненко