Ухвала

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 185/11139/18

провадження № 61-21489ск18

Верховний Суд у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на вищевказане судове рішення.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: уточнити прохальну частину касаційної скарги, оскільки текст касаційної скарги та її прохальна частини містили розбіжності у єдиному унікальному номері справи. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У січні 2020 року ОСОБА_1 на адресу Верховного Суду надіслано запит щодо стадії розгляду справи. Проте вимоги указаної ухвали суду касаційної інстанції заявником не виконані.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року. Зазначено строк виконання цієї ухвали, а саме протягом десяти днів з дня її вручення та попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно з даними офіційного сайту акціонерного товариства «Укрпошта» копії ухвал суду касаційної інстанції було направлено ОСОБА_1 на зазначену у касаційній скарзі адресу.

Крім того, особа, яка звернулася до суду з касаційною скаргою мала можливість ознайомитися з ухвалами Верховного Суду від 12 грудня 2019 року та 20 січня 2020 року в загальнодоступному для всіх осіб Єдиному державному реєстрі судових рішень, де остання була оприлюднена 28 січня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин, який у подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року № 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року № 641 продовжувався, відповідно до 24 квітня, 11 травня, 22 червня, 31 липня та до 31 серпня 2020 року на усій території України.

Згідно з пунктом 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України та викладено в новій редакції, а саме: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом».

Заявник правом щодо продовження процесуальних строків не скористався.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків поданої касаційної скарги, однак він не скористався процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті прав та не цікавився результатами розгляду поданої касаційної скарги.

Оскільки станом на 25 серпня 2020 року вимоги ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2019 року не виконані, тому касаційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України (у редакції чинній станом на 07 лютого 2020 року).

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України (у редакції чинній станом на 07 лютого 2020 року),

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян