Справа №173/946/20
Провадження №2/173/553/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2

24.06.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

23.07.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 19.08.2020 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

19.08.2020 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 16 квітня 2019 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 16 квітня 2019 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4

Від даного шлюбу вони дітей не мають.

Їх одруження виявилось невдалим.

З 04 березня 2020 року вони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть та проживають окремо одне від одного.

Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони мають різні погляди на життя , між ними відсутнє взаємопорузуміння, Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що й стало підставою звернення до суду.

В судому засіданні позивач вимоги підтримав повному обсязі, давши пояснення за підставами, фактично викладеними в позовній заяві. Також позивач пояснив, що відповідачка виїхала від нього і він не знає місце її знаходження. Він сумнівається у своєму батьківстві щодо дитини, в зв`язку з чим пропонував відповідачці провести тест ДНК, але остання не бажає цього робити. Тому він настоює на розірванні шлюбу

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подавши відзив на позовну заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог заперечує та посилається на те, що вона вагітна від позивача. Строк вагітності складає 35 тижнів і в період вагітності дружини забороняється розривати шлюб відповідно до положень ст. 110 СК України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2019 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

За доводами позивача шлюбні відносини та спільне проживання сторони припинили в березні місяці 2020 року. відповідач будь-яких заперечень на спростування даного факту не надала.

Причиною розпаду шлюбних відносин позивач зазначає те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проте в судовому засіданні встановлено, що позов про розірвання шлюбу поданий в період вагітності відповідачки. Згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 9» ДМР» ОСОБА_2 , перебуває під наглядом лікаря акушера - гінеколога жіночої консультації з приводу вагітності. Строк вагітності 35 тижнів, що підтверджується копією медичної довідки .

Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України - Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Під час розгляду справи не встановлено, що батьківство ще ненародженої відповідачкою дитини, визнається іншим чоловіком. А нормами цивільного процесуального кодексу України не передбачено підстав для залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі, у разі подання позову під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року. Позивач сам не заявив клопотання про залишення позову про розірвання шлюбу без розгляду, а підтримував позовні вимоги, лише посилався на свої сумніви щодо свого батьківства, відносно дитини. На підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи та ухвалення рішення відповідач є вагітною.

Відповідно до ст. 141 ЦАК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. за позовними вимогами про розірвання шлюбу покладаються на позивача оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу зареєстрованого 16 квітня 2019 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн., 80 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 21.08.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 21.08.2020 року

Дата набрання законної сили: 22.09.2020 року