Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

з участю секретаря Бондар О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій формі,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні. На даний час відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає, проживають окремо вісім років. Просить суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1500 гривень.

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України, справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , яка перебуває на утриманні позивача.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та діти перебувають на утриманні позивача, відповідач як батько також зобов`язаний приймати участь в утриманні своїх дітей нарівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своїх дітей в розмірі 1500 гривень на кожного.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 11 листопада 2019 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій формі- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Магдалинівським РВГУДМС України в Дніпропетровській області 13.02.2009 року, ІПН НОМЕР_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1500 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто з 11.11.2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ковальчук Т.А.