УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/668/15-ц

Провадження № 2/936/171/2020

27.08.2020 року смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про визнання недійсним кредитного договору № 0074/07/26 -N від 29.05.2007 року,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 року із Верховного суду до Воловецького районного суду надійшла цивільна справа із вищезазначеним позовом.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2016 р. у цивільній справі № 300/668/15-ц було постановлено рішення Воловецького районного суду Закарпатської області, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним, відмовлено. 14 червня 2016 р. постановлено додаткове рішення Воловецького районного суду Закарпатської області, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним в частині визнання недійсним додаткового договору №1 від 20.09.2011 року до кредитного договору №0074/07/26-N від 29.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 вересня 2017 року рішення Воловецького районного суду від 22 квітня 2016 року та додаткове рішення Воловецького районного суду від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 05 серпня 2020 р. рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року, додаткове рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 вересня 2017 року скасовано та справу № 300/668/15-ц направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 р. зазначена цивільна справа була передана до провадження судді Вотьканичу В.А.

Перевіривши матеріали справи, суддя Вотьканич В.А. подав до суду заяву про самовідвід.

Заява мотивована тим, що суддя брав участь у розгляді цієї цивільної справи № 300/668/15ц), яка згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.08.2015 р. була передана до його провадження.

Ухвалою суду від 12.08.2015 р. було відкрито провадження у цій цивільній справі. Під час провадження в справі позивач ОСОБА_1 30.11.2015 р. подала заяву про відвід судді.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.11.2015 р. заяву про відвід судді Вотьканича В.А. було задоволено, а справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді, який буде розглядати справу.

25.08.2020 р. зазначена цивільна справа, яка надійшла з Верховного Суду після касаційного перегляду на новий судовий розгляд, знову була згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Вотьканича В.А.

На підставі наведеного, суддя вважає, що не може брати участь у розгляді цивільної справи, де вже ухвалою суду було задоволено заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Вотьканича В.А. у цій самій справі. За таких обставин, з метою подальшого уникнення питань, пов`язаних з необ`єктивністю та упередженістю розгляду справи, дотримання норм закону, вважає необхідним заявити самовідвід.

Вивчивши заяву про самовідвід, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36 та 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України - суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як визначено у ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Розкриваючи зміст вищевказаної статті, Європейський суд з прав людини у своїй практиці (Справа «Білуха проти України» (Заява N 33949/02, п. 49); Справа Гаусшильта (HAUSCHILDT CASE), п. 46 «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), п.п. 27, 28; справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII)), зазначив, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Матеріалами справи встановлено, що суддя Вотьканич В.А. вже брав участь у розгляді цієї цивільної справи, що підтверджується протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.08.2015 р. ( т.1 а.с. 31). Під час провадження зазначеної цивільної справи, позивач ОСОБА_1 30.11.2015 р. подала заяву про відвід судді Вотьканичу В.А., яка ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.11.2015 р. була задоволена, а справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді, який буде розглядати справу. (т.1 а.с.156).

Згідно з ч.1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого, справедливого й об`єктивного розгляду справи, а також виключення сумнівів сторін в об`єктивності та неупередженості судді Вотьканича В.А., заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканича Василя Андрійовича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканича Василя Андрійовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про визнання недійсним кредитного договору № 0074/07/26 -N від 29.05.2007 року.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення, у порядку передбаченому ст. 33, 41 ЦПК України, іншого складу суду, який буде розглядати цивільну справу .

Ухвала суду за наслідками вирішення питання про самовідвід не оскаржується.

Суддя Вотьканич В.А.