Справа № 182/8816/19
Провадження № 2/0182/314/2020
У Х В А Л А

Іменем України

13.02.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями малолітньої особи, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2019 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями малолітньої особи (справа № 182/8816/19).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 року позовну заяву по цивільній справі № 8816/19 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно було зазначити відомості, відповідно до ч.3 ст.175, 177 ЦПК України (реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (відповідачів по справі), офіційну електронну адресу чи електронну пошту сторін по справі; обгрунтовний розрахунок сум, що стягуються; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати відомі позивачу анкетні дані відповідачів для встановлення зареєстрованого місця реєстрації чи перебування останніх та надати суду завірені належним чином копії документів, що додані до позовної заяви в якості доказів.

Позивачу було запропоновано в строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, привести позовну заяву у відповідність з вимогами статей 175, 177 ЦПК України, шляхом усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

11 лютого 2020 року на адресу суду від позивача надійшов уточнений позов із додатками. Разом з уточненою позовною заявою від позивача надійшла супроводжувальна заява (в кількості трьох екземплярів), в якій позивач негативно, принизливо та образливо висловлюється на адресу судді, називаючи суддю «інвалідом по зору» та «обмежено недієздатною особою».

З приводу цих висловлювань, суддя вважає, що позивачем застосовані звернення до суду в неналежній, а саме: в стверджувально-образливій формі, яка принижує честь та гідність судді, яка здійснює правосуддя від імені України, відповідно до ст.129-1 Конституції України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

На переконання суду, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, ні у заявах з процесуальних питань та інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) цивільного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це, вчинення таких дій суд може визнати як зловживання процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені, зокрема, ст.44 ЦПК України.

Частиною 1, 2 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Як вбачається із поданої заяви, висловлювання, застосовані з метою обґрунтування вимог позивача, зводяться лише до образливих тверджень на адресу судді.

Обґрунтування вимог та своїх прав як позивача з використанням наведених в заяві висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану, згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вище викладене, суддя визнає використання образливих висловлювань ОСОБА_1 на адресу суду, використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, заяви, як зловживання процесуальними правами.

Тому позовну заяву необхідно повернути заявнику та попередити його про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Крім того, позивач вказує на те, що ним не отримано ухвали суду від 02.01.2020 року і про існування зазначеної ухвали він дізнався випадково, проте, надає суду уточнену позовну заяву із завіреними додатками.

Суд звертає увагу на те, що, згідно відомостей реєстрації вихідної кореспонденції, копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху відправлена позивачу 11.01.2020 року рекомендованим листом на адресу, зазначену позивачем в його позовній заяві. Тобто, судом виконано обов`язок щодо повідомлення сторін про прийняті рішення, відповідно до цивільного процесуального законодавства.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається із поданої матеріалів справи, позивач був обізнаний вчасно про судове рішення та вчинив дії, які вважав за потрібне, тобто подав вищевказані заяви у строк, визначений судом.

Тому, твердження позивача, про неотримання ухвали суду від 02.01.2020 року та необізнаність про винесену ухвалу суду від 02.01.2020 року суддя вважає необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.44, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Визнати дії заявника ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями малолітньої особи повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал