Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І,,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування , -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_6 в інтересах своєї неповнолітньої сестри ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити над неповнолітньою ОСОБА_4 піклування, призначивши піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 .

Позов мотивований, що відповідач ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 5 жовтня 2002 року.

У шлюбі у останніх народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 листопада 2006 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, про що було внесено відповідний актовий запис за №1022 від 30.11.2006 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Позивач по справі є рідною донькою ОСОБА_8 та відповідно рідною сестрою неповнолітньої ОСОБА_4 по лінії матері.

Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_5 будь - якої участі у вихованні, забезпечені та утримані своєї доньки ОСОБА_9 не брав, не цікавиться її життям та розвитком, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Матеріальним забезпеченням та вихованням ОСОБА_9 займалася її матір ОСОБА_8 .

Але ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві 23.07.2018 р. складено відповідний актовий запис №12042 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

До, так і після смерті ОСОБА_8 позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , піклувалася про останню, продовжує її виховувати та матеріально забезпечувати, дбає про її моральний та духовний стан.

Про самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків зі сторони відповідача по відношенню до своєї доньки ОСОБА_9 також свідчить той факт, що останній не став допомагати своїй доньці в отриманні соціальних виплат у зв`язку з втратою годувальника та на прохання як позивача так і своєї доньки не звернувся з відповідною заявою до соціальних служб та достовірно знаючи про смерть ОСОБА_8 - матері неповнолітньої ОСОБА_9 , не став надавати останній будь -яку матеріальну допомогу чи здійснювати будь - яку моральну підтримку.

На підставі викладеного відповідачмає бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_9 в судовому порядку.

З врахуванням того, що позивач є рідною сестрою неповнолітньої ОСОБА_9 , з якою проживає однією сім`єю, забезпечена житловою площею та матеріально, просить суд визнати її позивача ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_9 .

В цій частині свої вимоги позивач обгрунтовує посиланням на вимоги ст. ст. 243, 244 СК України та ст. 60 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та наполягали на його задоволені з обставин викладених в позовній заяві, наголошуючи на тому факті, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_9 .

Представник відповідача в судовому засіданні ОСОБА_3 позов визнав частково, а саме в частині щодо встановлення над ОСОБА_9 піклування та визначити піклувальником позивача по справі ОСОБА_1 , так як на даний час в силу певних обставин відповідач позбавлений можливості в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки, що визначені сімейним законодавством України.

Стосовно позовної вимоги щодо позбавлення відповідача ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_9 то в цій частині задоволення позову представник відповідача просив відмовити, мотивуючи це тим, що відповідач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_9 .

Неповнолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1 та просила його задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, мотивуючи це тим, що з батьком ОСОБА_5 вона не спілкується, останній будь - якої участі у її виховані, забезпечені, утримані не приймає, свого батька бачила , коли їй виповнилося 14 років та дана зустріч була вимушеною та викликана тим, що їй необхідно було отримати ІD - картку, батько не проявляє будь - якого інтересу до її життя.

Позивач по справі ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_8 повністю взяла на себе обов`язки по її утриманню, вихованню та забезпеченню.

Неповнолітня ОСОБА_9 не має будь - якого бажання на спілкування чи побачення зі своїм батьком.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в зал судового засідання не з`явилася , але надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити та слухати справу в її відсутність, надавши до своєї заяви Висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про можливість встановлення піклування над неповнолітньою ОСОБА_4 та Висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд заслухавши дучку учасників судовогопроцесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 5 жовтня 2002 року.

У шлюбі у останніх народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 листопада 2006 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_9 стала проживата разов зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та старшою сестрою ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві 23.07.2018 р. складено відповідний актовий запис №12042 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2

Позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_4 яка й займається її матеріальним забезпеченням, утримання, а також займається її вихованням та розвитком.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Також статтею 244 даного Кодексу визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини

Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до висновку Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. за №108-15864 вбачається, що ОСОБА_1 може виконувати обв`язки піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_4 у разі позбавлення батька ОСОБА_5 батьківських прав стосовно своєї доньки ОСОБА_4 .

Також висновком Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. за №108-15862 визнано за доцільне, з врахуванням інтересів та думки дитини , позбавити батьківських прав ОСОБА_5 стосовно неповнолітньої ОСОБА_9 2003 року народження в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд вважає висновок Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 стосовно неповнолітньої ОСОБА_4 обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно малолітнього сина.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165,192, 243, 244 Сімейного Кодексу України, ст. 60 ЦК України, ст. ст. 79-81,141, 280-283 ЦПК , суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач -ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ІПН не відомий.

Третя особа неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, адреса: м. Київ, пр - т Повітрофлотський, 41.

Повний текст судового рішення складено 5 серпня 2020 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: