Справа № 541/427/20
Номер провадження 2/541/541/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 липня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

представника позивача, адвоката Огризков А.А.

відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника адвоката Шевченко С.М.

розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

установив:

04 березня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_4 . В наслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 за свого життя заповіту не склав. Спадщину після померлого було прийнято позивачкою та відповідачами. Позивачка вказує, що за правом представлення належить до третьої черги спадкування, в той час як відповідачі до п`ятої черги, адже право представлення не поширюється на двоюрідних племінників. З метою отримання свідоцтва про спадщину позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіля Д.В., однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки в позасудовому порядку ОСОБА_3 ,. не може оформити свої спадкові права, тому була змушена звернутися до суду. Прохала визнати за нею в порядку спадкування законом право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 березня 2020 року відкрито провадження у даній справи з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 41).

У встановлений законом строк представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Шевченко С.М. скористався правом на подання відзиву. У відзиві зазначив, що стороною відповідача визнається позов лише у розмірі 1/2. На переконання сторони відповідача ОСОБА_2 так само як і позивачка ОСОБА_3 за правом представлення належать до однієї черги спадкування, а отже мають спадкувати майно у рівних частинах. Вважає хибним твердження позивачки про те, що положення ст. 1266 ЦК України не поширюється на двоюрідних племінників, адже суперечить ч.6 ст. 1266 ЦК України, котра наголошує, що право представлення при прямій низхідній лінії споріднення діє без обмежень ступеня спорідненості. З огляду на вищенаведеного, представник відповідача прохав позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 1/2.

Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву не скористався.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилася, її представник адвокат Огризков А.А. позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Шевченко С.М. в судовому засіданні вимоги позову визнав часткового в розмірі Ѕ . В решті вимог прохав відмовити, так як відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем однієї з позивачем черги, а тому також має право на спадкування майна померлого ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22).

В наслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав (а.с.24).

Щодо майна померлого було заведено спадкову справу №60/2019. Зі спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_4 звернулися три особи, а саме, позивачка ОСОБА_3 (а.с.52) та відповідачі ОСОБА_2 (а.с.67). і ОСОБА_1 (а.с.70).

Сторонами визнається, що позивачка ОСОБА_3 є по лінії матері двоюрідною сестрою померлому ОСОБА_4 . Дана обставина підтверджується також матеріалами справи, зокрема копією свідоцтва про народження позивачки, де її матір`ю записано ОСОБА_5 (а.с.12), копією свідоцтва про одруження позивачка, де прізвище, в результаті укладення шлюбу було змінено на « ОСОБА_6 », копією свідоцтва про народження матері позивачки, де її батьком записаний ОСОБА_7 (а.с.14), копією свідоцтва про одруження матері позивачки, де її прізвище в результаті укладення шлюбу було змінено на « ОСОБА_8 », копією посвідки про народження рідного дядька позивачки, ОСОБА_9 , де його батьком записаний ОСОБА_7 (а.с.17), копією свідоцтва про одруження ОСОБА_9 з ОСОБА_10 (а.с.18), копією свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_4 , де його батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а.с.21).

Мати позивачки, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16).

Сторонами визнається, що відповідач ОСОБА_1 є сином позивачки та доводиться двоюрідним племінником померлого ОСОБА_4 ..

Сторонами визнається, що відповідач ОСОБА_2 є також двоюрідним племінником померлого ОСОБА_4 по лінії батька. Його спорідненість зі спадкодавцем підтверджується також матеріалами справи, а саме, копією свідоцтва про народження відповідача, де його батьком записаний ОСОБА_12 (а.с.73), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження батька відповідача ОСОБА_12 , де його матір`ю зазначено ОСОБА_13 (а.с.84), копіює свідоцтва про одруження ОСОБА_13 , де її дошлюбне прізвище зазначено « ОСОБА_14 », копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження ОСОБА_15 , де її батьком вказаний ОСОБА_16 (а.с.136), копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження ОСОБА_17 де її батьком вказаний ОСОБА_16 (а.с.140), копією свідоцтва про одруження ОСОБА_9 з ОСОБА_10 (а.с.18), копією свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_4 , де його батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а.с.21).

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть (а.с.133).

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.138).

В ході судового розгляду сторона позивача вказувала, що спадкування майна ОСОБА_4 повинно здійснюватися одноосібно позивачем, котра є його двоюрідною сестрою, за правом представлення її матері ОСОБА_18 , котра являється йому рідною тіткою, однак померла до відкриття спадщини.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 зазначав, що він також за правом представлення має спадкувати майно померлого, нарівні з позивачкою, з огляду на те, що спершу його батько ОСОБА_12 , а потім бабуся ОСОБА_13 , яка являється рідною тіткою спадкодавцю, померли до відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У відповідності до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266 ЦК України, є вичерпним.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 14.03.2019 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 755/15364/17.

До числа спадкоємців за правом представлення належать:1) внуки спадкодавця - спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, тобто синові, дочці спадкодавця 2) прабаба, прадід спадкодавця - спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім дітям, тобто бабі, дідові спадкодавця; 3) племінники спадкодавця - спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, тобто сестрі, братові спадкодавця; 4) двоюрідні брати та сестри спадкодавця - спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, тобто тітці, дядькові спадкодавця.

Якщо право на спадкування за правом представлення виникає на користь кількох осіб, частка у спадщині розподіляється між ними порівну.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступенів, це означає, що у разі смерті до відкриття спадщини дітей спадкодавця, право на спадкування переходить до їхніх дітей (онуків спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини онуків спадкодавця, право на спадкування отримають їхні діти (правнуки спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини правнуків спадкодавця - їхні діти (праправнуки спадкодавця) і т. д.

Таких висновків дійшов Верховний суд в постанові від 15.04.2020 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 522/ 8421/17-ц.

Зі встановлених обставин вбачається, що жоден із осіб котрі прийняли спадщину після спадкодавця ОСОБА_4 не є спадкоємцем по прямій низхідній лінії.

З огляду на те, що позивачка являється двоюрідною сестрою спадкодавцю ОСОБА_4 , а її мати, доводиться спадкодавцю рідною тіткою, що померла раніше ніж відкрилася спадщина, тому дана сукупність юридичних фактів дозволяє дійти висновку про по можливість спадкування ОСОБА_3 спадкового майна за правом представлення. Таким чином, позивачка належить до третьої черги спадкування за законом.

В той же час, ОСОБА_2 доводиться спадкодавцю двоюрідним племінником. Та обставина, що до моменту відкриття спадщини, померли спочатку його батько, ОСОБА_12 , а потім його бабуся, ОСОБА_13 ( яка також являється рідною тіткою спадкодавцю) не дає підстав для застосування спадкування майна ОСОБА_4 за правом представлення. Зі змісту ст. 1266 ЦК України, вбачається, що в основу даного інституту покладено ступінь спорідненості зі спадкодавцем. Положеннями даної статті визначено перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266 ЦК України, який є вичерпним, на чому зауважувалося Верховним Судом в постанові від 14.03.2019 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 755/15364/17.

Двоюрідні племінники не передбачені даним переліком.

Обставини на які посилається відповідач, щодо спадкування в порядку «подвійного» представлення не ґрунтуються на законі, оскільки такі обставини ніяким чином не зумовлюють зміну його, як спадкоємця, ступеня спорідненості зі спадкодавцем, що є передумовою для застосування ст. 1266 ЦК України.

З огляду на ступінь родинного зв`язку, відповідачі належать до п`ятої черги спадкування за законом.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу ОСОБА_3 оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому суд вважає за необхідне визнати за нею в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 право власності спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати, понесені відповідачем, необхідно залишити за відповідачем ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1263,1265, 1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_3 повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного брата, ОСОБА_4 , право власності на житловий будинок з надмірними побудовами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 31 липня 2020 року.

Суддя О. А. Городівський