Справа № 6428602/19
Провадження № 2/642/144/20
10 лютого 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2014 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одруження виявилось невдалим. Останні роки вони фактично разом не проживали, відповідач проживав за кордоном. Остаточно сімейне життя та ведення спільного господарства припинено у травні 2018 року. Зараз відповідач проживає з іншою жінкою, та має з нею спільну дитину.
В підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала.
В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, просила позов задовольнити, залишити їй шлюбне прізвище, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що дитина проживає з нею.
Відповідач в підготовче та судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Виходячи з положень ст.ст. 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення у справі.
Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.
Сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2014 року. Мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, в різних містах. Дитина проживає з позивачкою. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу.
За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Після розірвання шлюбу позивачці за ї проханням слід залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) зареєстрований 14 лютого 2014 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 41).
Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .
Дане заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко