Єдиний унікальний номер 227/5540/18
Номер провадження 22-ц/804/438/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу № 227/5540/18 за позовом ОСОБА_1 до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Світлівська сільська рада Добропільського району Донецької області, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2019 року (суддя Мацишин Л.С., повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року),

в с т а н о в и в :

13 грудня 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Світлівська сільська рада, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що 12 лютого 1991 року між позивачем і радгоспом «Добропільський» був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 . Право власності на домоволодіння зареєстровано у Добропільському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується копією свідоцтва від 24 лютого 1993 року, запис № 282. На підставі права власності на домоволодіння було закріплено земельну ділянку, а згодом і виділено земельний пай та відведено земельну ділянку. У подальшому, в зв`язку з інвентаризацією був змінений номер будинку «№ 26» на «№ 24», але зміни щодо права власності на домоволодіння не були внесені, внаслідок чого на час пред`явлення позову право власності на спірний будинок не зареєстровано за позивачем. Крім того, 23 грудня 2003 року державний нотаріус Другої Добропільської державної нотаріальної контори здійснив реєстрацію обтяження (заборону) щодо відчуження майна ОСОБА_1 з невідомих останньому причин. Просив скасувати (припинити) заборону на відчуження всього майна ОСОБА_1 , архівний номер 5758605DONETSK1802 архівна дата 23.12.2003, дата виникнення 12.02.1991, реєстр №, внутр. №0E01C4382DF45C31312E, та визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 з надвірними побудовами, господарськими спорудами та будівлями, що розташовані на закріпленій земельній ділянці.

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Світлівська сільська рада, про визнання права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 з надвірними побудовами, господарськими спорудами та будівлями, що розташовані на закріпленій земельній ділянці, закрито (а.с.195-196).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Світлівська сільська рада, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати заборону на відчуження всього майна ОСОБА_1 , архівний номер 5758605DONETSK1802 архівна дата 23.12.2003, дата виникнення 12.02.1991, реєстр №, внутр. №0E01C4382DF45C31312E.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкового рішення суду першої інстанції, а саме суд не врахував, що заборона, яка виникла на підставі зобов`язання, підлягає скасуванню, так як кредитора вже не існує, правонаступники кредитора відсутні. Суд не застосував вимоги статті 609 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не надано.

Третьою особою відзив на апеляційну скаргу не надано.

Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру, та ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача Другої Добропільської державної нотаріальної контори в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи Світлівської сільської ради в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 12 лютого 1991 року між радгоспом «Добропільський» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями, який зареєстровано в реєстрі за № 207 та посвідчено державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Новосядлою В.М., відповідно до умов якого ОСОБА_1 купив 1/2 частину житлового будинку присадибного типу № АДРЕСА_1 загальною площею 65,3 кв.м, у тому числі житловою площею 35,0 кв.м, з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,15 га (а.с.85-86).

Купівлю-продаж будинку здійснено на умовах, що ОСОБА_1 сплачує 50 відсотків вартості будинку за актом оцінки, що становить 3261 рубль, виплата якої здійснюється наступним чином: половина суми, яка становить 1631 рубль внесена ОСОБА_1 у касу радгоспу по приходному касовому ордеру № 13 від 10 січня 1991 року. У подальшому виплата здійснюється щомісячно в сумі 125 рублів 92 копійки протягом одного року, починаючи з місяця наступного після посвідчення цього договору (пп. а, б п. 1 Договору).

Крім того, відповідно до пп. «г» п. 3 договору купівлі-продажу у випадку відчуження житлового будинку воно може бути здійснено після зняття у встановленому законом порядку нотаріальної заборони.

На підставі договору 24 лютого 1993 року Бюро технічної інвентаризації м.Добропілля було видано на ім`я ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення на право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с.87).

На підставі рішення дев`ятої сесії Світлівської сільської ради народних депутатів від 25 березня 1992 року за ОСОБА_1 актом було закріплено земельну ділянку у розмірі 0,18 га за адресою АДРЕСА_3 (а.с.88).

Згідно архівних даних довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» № 1650 від 16 жовтня 2018 року станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , не зареєстроване (а.с.99).

Згідно довідки Світлівської сільської ради № 1380 від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , при цьому зазначено, що цей будинок у 1986 році значився під номером АДРЕСА_4 , однак під час інвентаризації будинків нумерацію будинку було змінено на АДРЕСА_3 (а.с.100, 175).

З погосподарської книги вбачається, що будинок АДРЕСА_3 , який побудовано у 1980 році, на підставі договору купівлі-продажу від 12 лютого 1991 року, який зареєстровано в реєстрі за № 207, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.176-181).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 010596 від 29 січня 2004 року позивач є власником земельної ділянки площею 6,9409 га, розташованої на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області та цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.90-91).

З інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , сформованої 08 листопада 2018 року, вбачається, що 12 лютого 1991 року на підставі повідомлення б/н Другої Добропільської державної нотаріальної контори, було накладено заборону на відчуження всього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 за реєстраційним номером обтяження 2260759, яке має архівний номер 5758605DONETSK1802, архівна дата 23 грудня 2003 року, зареєстровано в реєстрі 05 серпня 2005 року (а.с.109).

Як вбачається з наданих Другою Добропільською державною нотаріальною конторою опису № 2 справ тривалого (понад 10 років) терміну зберігання (за 1984-1994 роки), договори про відчуження та заставу житлових будинків і документи, на підставі яких вони посвідчені (том №1) за період з 04 січня 1991 року по 15 лютого 1991 року, розпорядження по накладенню та зняттю заборон відчуження житлового будинку (арешту) (том № 1) за період з 23 січня 1991 року по 27 грудня 1991 року, алфавітні книги обліку заборон відчуження житлових будинків та арештів, накладених на житлові будинки за 1984-2002 роки, а також реєстри для реєстрації заборон відчуження житлових будинків за 1984-2002 роки 27 грудня 2013 року були передані Другою Добропільською державною нотаріальною конторою м. Добропілля до Донецького обласного державного нотаріального архіву (а.с.163-168).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що однією з умов зняття заборони відчуження майна є одержання повідомлення кредитора про погашення позики. Проте, позивачем не надано суду доказів на підтвердження погашення позики. В судовому засідання позивачем не надано, а судом, незважаючи на сприяння суду щодо витребування доказів, не здобуто достовірної інформації щодо дійсної підстави накладення заборони відчуження всього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 . Тобто позивач не довів наявність законних підстав для зняття заборони на відчуження майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а також не довів порушення з боку відповідача його права на розпорядження зазначеним майном.

Апеляційний суд частково не погоджується з вказаними висновками за наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 в якості відповідача визначив Другу Добропільську державну нотаріальну контору та просив скасувати заборону на відчуження всього майна ОСОБА_1 , архівний номер 5758605DONETSK1802 архівна дата 23.12.2003, дата виникнення 12.02.1991, реєстр №, внутр. №0E01C4382DF45C31312E, що є предметом спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону).

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

У цій справі предметом позову є, зокрема, скасування заборони на відчуження всього майна ОСОБА_1 , архівна дата 23.12.2003, дата виникнення заборони 12.02.1991, при цьому дата виникнення заборони відповідає даті 12 лютого 1991 року укладення між радгоспом «Добропільський» та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції помилково вважав, що вимоги обґрунтовано заявлені до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, яка є неналежним відповідачем у справі.

Оскільки судове рішення суду першої інстанції постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Світлівська сільська рада Добропільського району Донецької області, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

А.В. Гапонов

Повний текст постанови складено 12 лютого 2020 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна