Дата документу 07.07.2020
Справа № 334/2449/19
Провадження № 2/334/644/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах дитини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Дніпровський РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, КЗ «Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР, Запорізька ЗОШ І-ІІІ ступенів №22 ЗМР Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, який згодом було уточнено.

Позов обґрунтований тим, що відповідачка має малолітніх дітей: доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини в актовому запису про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , раніше судимим та на момент звернення з позовом перебував у слідчому ізоляторі.

Малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06.02.2018 року перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2009 року відповідач була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 . Дитина перебувала під опікою своєї бабусі. Після смерті опікуна, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2015 року ОСОБА_3 ,було поновлено в батьківських правах відносно ОСОБА_1 та повернуто дитину матері.

20.11.2018 року до відділу служби надійшло звернення батьків учнів ЗОШ №22 щодо родини відповідачки.

15.01.2019 року ОСОБА_1 самостійно прийшла до відділу служби у зв`язку із тим, що її вигнали мати та сказала йти до служби у справах дітей. Дитина написала заяву щодо влаштування до Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР і висловила думку щодо небажання повертатися на матері.

На підставі заяви дитини та акту органу внутрішніх справ України Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку ОСОБА_1 було влаштовано до Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР.

Відносно ОСОБА_1 18.02.2019 року складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 184 КпАП України.

01.10.2019 року позивач вточнив позовні вимоги відповідно до яких ОСОБА_2 був прийнятий до Православного дитячого будинку «Надія» ім. Золотолінської Н.М. за актом органу внутрішніх справ України Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку 19.07.2019 року. Одяг брудний. Зі слів дитини його вигнала мати з дому, він голодний та хоче їсти.

З 16.08.2019 року малолітній ОСОБА_2 перебуває на повному державному утриманні в КЗ Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР.

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_3 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітні діти, аліменти у розмірі 1/3 частини (але не менш) 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. У подальшому надала заяву щодо слухання справи за її відсутності. Надала висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо можливості задоволення позовних вимог. Вказує, що намагається виконувати батьківські обов`язки по відношенню до доньки.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З наданих матеріалів справи вбачається, що позивачка є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 26.03.2008 року.

Відповідно до листа вих. № 5752/17.4-04-37 від 22.11.2018 року відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені в порядку ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до листа вих. № 5753/17.4-04-37 від 22.11.2018 року відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені в порядку ч.1 ст.135 СК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2.03.2009 року відповідач була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2.02.2015 року ОСОБА_3 було поновлено в батьківських правах відносно ОСОБА_1 та повернуто дитину матері.

6.12.2018 року наказом №1014 служби у справах дітей ЗМР взяти на облік дитину, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах ОСОБА_1 , 2007 р.н.

Відносно ОСОБА_1 18.02.2019 року складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КпАП України.

Відповідно до акту обстеження умов проживання 7.12.2018 року комісією спеціалістів відділу по Дніпровському району служби у справах дітей ЗМР було проведено обстежено місце проживання ОСОБА_1 , встановлено задовільні умови проживання дитини.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_1 під час перевірки у квартирі не прибрано, запах тютюнового диму, у приміщенні знаходяться повнолітні особи у стані сп`яніння, які не є членами родини. Дитина ОСОБА_1 немає власного спального місця і спить разом із малолітнім братом. Дитини не забезпечена достатньо одягом, їжею. Учбові прилади дитини у непридатному для користування стані.

Відповідно до листа №01-14/14 від 16.01.2019 року КЗ «Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР ОСОБА_1 з 15.01.2019 року перебуває на повному державному забезпеченні. Дівчинка втретє потрапляє до закладу. Зі слів дитини її побила мати та вигнала з дому. Дитина не бажає повертатися сім`ю ОСОБА_3

15.01.2019 року складений акт органу внутрішніх справ України Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку ОСОБА_1 було влаштовано до Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР. В дитини виявлений педікульоз, дитина голодна, тілесні пошкодження не виявлені.

Запорізька ЗОШ І-ІІІ ступенів №22 звернулася з клопотанням від 19.11.2018 року до начальника служби у справах дітей Дніпровської районної адміністративної адміністрація учбового закладу просить застосувати заходи впливу до ОСОБА_3 в зв`язку із неналежним здійсненням батьківських обов`язків по відношенні до доньки ОСОБА_1 .

Наказом начальника служби (управління) у справах дітей ЗМР № 1015 від 06.12.2018 року, ОСОБА_2 взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах.

Згідно з наданим листом православного дитячого будинку «Надія» ім. Золотолінської Н.М. від 25.07.2019 № 01-03/750, малолітній ОСОБА_2 був прийнятий до закладу за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 19.07.2019 року. Одяг на дитині брудний, малолітній був знайдений поліцією на вулиці.

З 16.08.2019 року малолітній ОСОБА_2 перебуває на повному державному утриманні в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», що підтверджується листом вищезазначеного комунального закладу від 19.08.2019 за № 01-14/154.

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дітей. ОСОБА_3 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх доньки та сина, права та інтереси яких повинні бути захищені у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує належні умови проживання дітей, що підтверджується актами огляду побутових умов, повідомленнями зі школи, дітей після поміщення до комунального закладу не відвідує, не спілкується з ними.

За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів, на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Дніпровський РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, КЗ «Запорізького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР, Запорізька ЗОШ І-ІІІ ступенів №22 ЗМР Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно своїх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк