Ухвала

31 липня 2020 року

м. Київ

справа № 572/3771/18

провадження № 61-5686св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Харчука Василя Івановича на постанову Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь сина ОСОБА_3 від 17 червня 2018 року, посвідчений лікарем комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Гомонець А. Б. 18 червня 2018 року за № 299.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Харчук В. І., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 728/1929/17, провадження № 61-47575св18, від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц, провадження № 61-5800зпв18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник в якості підстави касаційного оскарження вказаного судового рішення також зазначає відсутність правового висновку Верховного Суду щодо визначення кола осіб, які можуть посвідчити заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у стаціонарному закладі охорони здоров`я, зокрема визначення поняття «черговий лікар цієї лікарні» (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян