ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/160/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник В.В.

приватного виконавця - Вариводи Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/24883/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 29 листопада 2019 року, постановлену суддею Вийванко О.М., повний текст якої складено 2 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа № 1-128/2001, виданого 17.04.2001, таким, що не підлягає до виконання. В обгрунтування вимог посилається на те, що під час ознайомлення з матеріалами справи 1-128/2001, дізнався, що Тернопільським міським судом були виписані виконавчі листи від 02.04.2001 року про стягнення з засудженого ОСОБА_1 в користь потерпілих, в тому числі виконавчий лист в користь ОСОБА_3 на суму 17580, 51 грн. В справі існує подання від 21.01.2005 року № 2007, начальника Тернопільського міського відділу ДВС М.Б. Гриців на ім`я голови Тернопільського міського суду, в якому зазначається, що в листопаді 2004 року зведене виконавче провадження було втрачене при передачі по територіальності, по даному факту проводиться службове розслідування і ДВС просить виписати дублікати виконавчих листів, в тому числі присутнє подання в користь ОСОБА_3 на суму 1758,51 грн.

14 лютого 2005 року була винесена Постанова Тернопільського міськрайонного суду, яким подання начальника Тернопільського міського відділу ДВС було задоволене і було виписано дублікати виконавчих листів від 02.03.2005, в тому числі в користь ОСОБА_3 на суму 1758,51 грн. Вважає, що виконавчий лист №1-128/2001 від 17.04.2001 р., за яким приватним виконавцем Вариводою Д.В. було відкрите виконавче провадження № 59788613 від 13.08.2019 року та накладено арешт є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з відсутності відомостей у матеріалах справи № 1-128/2001 про видачу виконавчого листа №1-128/2001 від 17.04.2001 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 1-128/2001, виданого 17.04.2001р., таким, що не підлягає до виконанню.

ОСОБА_1 не погоджуючись із ухвалою Тернопільського міськрайонного суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати виконавчий лист виданий Тернопільським міським судом №1-128/2001 таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Мельник В.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Приватний виконавець Варивода Д.В. апеляційну скаргу заперечив ухвалу суду вважає законною.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17.04.2001року Тернопільським міським судом видано виконавчий лист 1-128, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн.

Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 27.09.2019 вбачається, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №44364825 від 14.08.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №1-128 від 07.04.2001року Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн. Дане виконавче провадження 27.10.2014 р. завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року.

Судом встановлено, що виконавчий лист, був повернутий державним виконавцем 30.11.2015 на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року.

11.05.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51035737, з примусового виконання виконавчого листа №1-128 від 07.04.2001 року Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн. Дане виконавче провадження 23.11.2017 завершено на підставі п.3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

13.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59788613, за заявою ОСОБА_3 та оригіналу виконавчого листа 1-128, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 17580,51 грн. в межах строків визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно відмовив в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги що були видані дублікати виконавчих листів від 02.03.2005, в тому числі в користь ОСОБА_3 . колегія суддів вважає не обгрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Матеріали справи не містять доказів на обгрунтування вказаних заявником обставин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії приватного виконавця відповідають вимогам закону, оскільки виконавче провадження №59788613, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В., за заявою ОСОБА_3 та оригіналу виконавчого листа 1-128, в межах строків визначених ст.12 Закону України ''Про виконавче провадження'', а тому доводи апеляційної скарги є не обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що у виконавчому листі допущено помилки при його оформленні не заслуговують на увагу, оскільки зазначені недоліки у виконавчому документі не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не було подано скарг на дії державного виконавця з 2001 року з приводу відкриття виконавчих проваджень та виправлення помилок у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що оспорюваний виконавчий лист був виданий не помилково, а на виконання рішення суду, відсутності обов`язку боржника повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин - не встановлено, а тому правових підстав для визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, немає.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглядав справу про заміну сторони виконавчого провадження колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані, оскільки зі змісту ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції розглядав справу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, а помилкове посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині рішення що ''заяву про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити ''не вплинуло на правильність вирішення справи про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесені.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова складена 11 лютого 2020 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

З.Є. Ткач