Номер справи 623/957/20
Номер провадження 6/623/42/2020
УХВАЛА

іменем України

26 серпня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.,

за участі: секретаря судового засідання Курила Д.І.,

судового розпорядника: Гребенюк О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу № 623/957/20 за заявою ОСОБА_1 ; боржник ОСОБА_2 , про заміну порядку та способу виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну порядку та способу виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто на його користь 100 000 гривень суми заборгованості та судовий збір в розмірі 1000 гривень 00 копійок. Заборгованість боржником не погашена у зв`язку з відсутністю у останнього грошей. Відповідно до державного акту про право власності на землю боржник є власником земельної ділянки розміром 4,0067 га, що розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області.

У відповідності до статті 373 ЦПК України ОСОБА_1 просить змінити спосіб виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості.

ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог та переходу права власності на земельну ділянку кадастровий №:02:002:0069 до ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу.

Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 100000 гривень та судовий збір в сумі 1000 гривень.

ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 4.0067 га, кадастровий номер :02:002:0069, яка знаходиться на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області та видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №816149 ( а.с. 34).

Згідно копії розписки в якості застави та гарантії повернення коштів виступає його земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0069, площею 4.0067 га, яка знаходиться на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області та видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю Р3 №816149 (а.с. 4).

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто, судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Відповідно до статті 435 ЦПК за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд який розглядав справу, як суд першої інстанції може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Це питання врегульовано і частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто, вирішення питання про відстрочку, розстрочку, зміну способу та порядку виконання можуть ініціювати лише державний виконавець та сторони виконавчого провадження. Із цього переліку не може виключатись прокурор у разі, якщо він здійснював представництво сторони у справі.

Така заява має розглядатись в межах розглянутої судом справи.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 р.[13] Суд зазначив,що право на суд, захищене ст. 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду означає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [14]). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п. 1 ст. 1 Першого протоколу (рішення у справі «Войтенко проти України» (Voytenko v. Ukraine) від 29 червня 2004 р. [15]). Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. При цьому в рішенні у справі «Райлян проти Росії» (Raylyan v. Russia) від 15 лютого 2007 р. [16] Суд зазначив, що обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Суд, враховуючи те, що боржник ОСОБА_2 коштів для погашення заборгованості за розписками не має, крім земельної ділянки іншого майна, яке б належало боржнику не встановлено, а відповідно до статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 435 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку розміром 4.0067 га, кадастровий номер :02:002:0069, що розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серія P3 № 816149 в рахунок погашення заборгованості за позиками ОСОБА_2 в сумі 101000 гривень 00 копійок.

Визнати таким, що втратив чинність правовстановлюючий документ на земельну ділянку розміром 4.0067 га, кадастровий номер :02:002:0069, що розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області виданий на ім`я ОСОБА_2 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк