Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1004/19

Номер провадження: 2/511/19/20

11 лютого 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання Флора С.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бугаєнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.06.2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.09.2019 року провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 522/8653/19 (провадження 2/511/503/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цепака Олександра Ярославовича, треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Груєва Олександра Валеріївна, Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та державної реєстрації прав на нерухоме майно та визнання їх недійсними.

Рішення по справі №522/8653/19 (провадження 2/511/503/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цепака Олександра Ярославовича, треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Груєва Олександра Валеріївна, Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та державної реєстрації прав на нерухоме майно та визнання їх недійсними, набрало законної сили 03.01.2020 року.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бугаєнко О.В. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки на сьогоднішній день позивач не є власником житлового будинку за вказаною адресою і не має права вимагати зняття з реєстраційного обліку відповідачів з підстав, заявлених у позові.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідачі за зазначеною адресою не проживають, що свідчить про неможливість вручення відповідачам судових повісток. (а.с.41-45).

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, його особа посвідчена паспортом серії НОМЕР_1 , виданого Приморським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області 16 травня 2014 року, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 ( а.с.7).

03.06.2015 року Малиновським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №521/3700/14-ц на підставі якого Роздільнянським міжрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №48137520.

01.03.2019 року в ході виконання вказаного виконавчого листа, державним виконавцем складено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, відповідно до якого ОСОБА_1 передано у власність наступне майно: одноповерховий житловий будинок загальною площею 63,80 м2, 1964 року побудови, розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.10).

15.03.2019 року приватним нотаріусом видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_1 на праві власності належить майно, що складається з : житлового будинку, загальною площею 63,8 м2, житловою площею 50,8 м2, що в цілому складається з: літ «А» - житловий будинок, літ «а» - веранда, літ «Б» - літня кухня, літ «В» - погріб, літ «Г» - гараж, літ «Д» - літня кухня, літ «Е» - котельна, №1 огорожа, №2 ворота, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 103285,00 гривень. Оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_1 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2014 року, за реєстровим №1568. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 7517000, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39. (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності, номер витягу 159779945 від 15.03.2019 року, вказаний житловий будинок зареєстровано на ОСОБА_1 (а.с.12).

На момент придбання позивачем права власності у спірному будинку зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за №186 від 19.03.2019 року (а.с.13).

Оскільки позивач вважав, що вказані особи не є членами його сім`ї, були зареєстровані за вказаною адресою колишнім власником та у будинку не проживають, він 30.05.2019 року звернувся до суду з позовом, де просив визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

На підтвердження не проживання осіб у вказаному будинку позивач надав акти від 17.05.2019 року (а.с.14-16).

Фототаблиця технічного стану житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , надана позивачем, судом до уваги не приймається, оскільки в ній не відображено період фотозйомки та вона не має значення доказу у даній справі. (а.с.17-23).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.11.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цепака Олександра Ярославовича, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Груєва Олександра Валеріївна, Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області про скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та державної реєстрації прав на нерухоме майно - задоволено в повному обсязі. Скасовано постанову головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цепака А.Я. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 01.03.2019 року. Скасовано акт головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цепака А.Я. про передачу майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 01.03.2019 року. Визнано недійсним та скасувано свідоцтво про придбання ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , нерухомого майна, а саме на будинок АДРЕСА_1 , з прилюдних торгів, серія та номер: 2499, видане 15.03.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою Олександрою Валеріївною та скасувати державну реєстрацію прав ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на нерухоме майно (номер запису про право власності 30719144), а саме: на будинок АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення набрало законної сили 03.01.2020 року.

Отже станом на 11.02.2020 року позивач ОСОБА_1 не є власником вказаного у позові житлового будинку та втратив право вимоги зняття з реєстрації відповідачів за вказаною адресою.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Згідно ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.

У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.

Таким чином судом достовірно встановлено, що станом на 11.02.2020 року власником вказаного у позові житлового будинку АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 .

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, позивач на теперішній час не має права володіти, користуватися та розпоряджатися вказаною власністю.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи.

На підставі ст.ст.316, 317, 389, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст. ст. ст. ст. 4,12,76-81,95,258-259, 263, 265, 273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити у повному обсязі.

Судовий збір у сумі 768,40 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук