Справа № 347/2448/19
Провадження № 2/347/165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та відповідачем в справі розірваний через відділ РАЦСу Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області 21.04.2008р.

В 2012р. вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина. 30.10.2012р. рішенням Косівського районного суду Івано- Франківської області позовні вимоги були задоволені та вирішено стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в сумі по 580 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 . дитина досягне повноліття. На даний час син продовжує навчатися на денній формі в Загальноосвітньому ліцею ім.Томаша Зана в м.Прушкув Польща і являється учнем третього класу, що стверджується довідкою, яку додано до позовної заяви. На утримання сина необхідні значні кошти для оплати його проживання, придбання продуктів харчування , одягу, взуття та на інші потреби. Крім цього, син хворіє на протязі тривалого часу і для його лікування необхідні значні кошти . Останній раз син перебував на лікуванні 16.10.2019р. однак відповідач в добровільному порядку не бажає матеріально утримувати сина та надавати кошти. Дитина повністю перебуває на її утриманню. За проживання сина на приватній квартирі вона сплачує щомісячно по 600 злотих, що становить приблизно 3600 грн.. Фактично відповідач належним чином не утримував неповнолітнього сина та не сплачував аліменти , внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01.12.2019р. в сумі 18975,50 грн.. В добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини не бажає надавати. Разом із тим відповідач матеріально забезпечений, та має реальну можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Просить позов задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Подав суду заперечення, в якому просить взяти до уваги, що він періодично на банківську картку сина сплачує кошти , тобто приймає участь в утриманні дитини. Заборгованість по сплаті аліментів визнає та зобов`язується погасити її. А також просить взяти до уваги , що в нього на утриманні є ще одна малолітня дитина. Позов визнає частково.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 13.02.2020 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання повнолітного сина на період навчання.

Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як свідчать матеріали справи, за час перебування сторін в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що на даний час сину сторін в справі ОСОБА_3 виповнилось 18 років, він продовжує навчатися і у зв"язку з чим потребує матеріального допомоги.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує навчатися на денній формі в Загальноосвітньому ліцею ім.Томаша Зана в м.Прушкув Польща і являється учнем третього класу, що стверджується довідкою, (а.с.5). На утримання дитини необхідні значні кошти для оплати його проживання, придбання продуктів харчування , одягу, взуття та на інші потреби.

Крім цього, ОСОБА_3 хворіє на протязі тривалого часу і для його лікування необхідні значні кошти, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено медичну довідку (а.с.4) та виписку з історії розвитку (а.с.15-16) .

Згідно довідки № 21/2019/20 Загальноосвітнього ліцею (а.с.5) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження являється учнем третього класу у навчальному році 2019/2020 року та проживає в Польщі АДРЕСА_1 .

Актом обстеження матеріально побутових умов (а.с.13) стверджено, що ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері, позивачки в справі.

Довідкою Косівського районного відділу ДВС за № 1306/12.6-26 від 02.12.2019 року (а.с.23) стверджено, що станом на 01.12.2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 18975,50 грн .

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, що продовжує навчання .

Як вбачається із наявних матеріалів справи, повнолітня дитина сторін - син ОСОБА_3 дійсно навчається на денній формі в Загальноосвітньому ліцею ім.Томаша Зана в м.Прушкув Польща і являється учнем третього класу, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ст.201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд, встановивши, що оскільки син сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина, врахувавши, що відповідач ніде не працює, має мінливий дохід, можливості матері надавати в заявленому нею розмірі змоги немає, прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 2000,00 грн. відповідають потребам дитини та можливостям відповідача надавати таку допомогу.

За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 17.12.2019р., тобто з дня пред`явлення позову.

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 ІПН невідомо, аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІДН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_3 , на утримання сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, на період його навчання але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 - 840,80грн. судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Стягнення аліментів розпочати з 17.12.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.