Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/2588/19

номер провадження 2/695/346/20

25 серпня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Сімейне життя між сторонами не склалося, а тому шлюб був розірваний. Разом з тим рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 600.0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, на підставі вказаного вище рішення суду із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. на утримання позивача до досягнення сином ОСОБА_3 3-х річного віку.

Позивач наполягає, що відповідач свої обов`язки по сплаті аліментів не виконує та ухиляється від їх сплати, а тому має заборгованість по сплаті аліментів на утримання свого сина у розмірі 43200 грн., та по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 12960 грн., які позивач просить стягнути із відповідача.

Враховуючи вказану суму заборгованості по сплаті аліментів, свідоме ухилення відповідача у наданні допомоги на утримання свого сина позивач, керуючись нормами ст. 196 СК України вимагає стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Так позивач наполягає, що сума заборгованості за несплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 становить 43200 грн., а тому загальна сума неустойки (пені) становить 12960 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача.

Окрім того позивач наполягає, що сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років становить 14400 грн., а тому загальна сума неустойки (пені) становить 3652 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 06.08.2019 року.

Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, однак не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив не подав.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно на підставі ухвали суду від 25.08.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2013 року.

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , на утримання якого, на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 600.0 грн. щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того вказаним рішенням суду також із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. на утримання позивача до досягнення сином ОСОБА_3 3-х річного віку

Вказана обставина стверджується копією вказаного рішення суду, а також виконавчими листами, які видані Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області на підставі рішення суду від 17.12.2013 року по справі №695/2577/13-ц.

Таким чином суд вважає доведеним обов`язок відповідача по утриманні свого сина до досягнення ним повноліття, що встановлено відповідним судовим рішенням.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 , який складений державним виконавцем Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 станом на 10.08.2020 року становить 57040 грн.

Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у матеріалах справи відсутній та позивачем до суду наданий не був.

Разом із тим, відповідно до довідки В.о. начальника Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 13.05.2019 року позивач по справі дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_2 за період з 10.07.2013 року по 30.04.2019 року.

Однак вказана довідка також не містить розрахунку суми заборгованості як за зобов`язаннями відповідача по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 так і розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача сум заборгованості по виплаті аліментів у розмірі 43200 грн. та суми заборгованості по виплаті аліментів на утримання позивача до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку у розмірі 14400 грн..

Відповідно до до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.,ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

А відповідно до ст.,ст. 3, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» саме на державному виконавцю лежить обов`язок щодо своєчасного і повного виконання виконавчого документа.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З урахуванням того, що позивач в поданій позовній заяві ставить питання про стягнення заборгованості по аліментах, не оспорюючи при цьому її розміру, а заборгованість відповідача по аліментах виникла під час виконання рішення суду і виконавче провадження на час розгляду справи судом не закінчене, то повторне звернення про стягнення заборгованості по аліментах законом не передбачено, з огляду на що позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають.

Окрім того, у доданих до матеріалів справи доказах взагалі відсутні відомості про наявність заборгованості у відповідача про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, що позбавляє можливості встановити суду неналежне виконання відповідачем своїх аліментних зобов`язань, а також позбавляє можливості встановити суму такої заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за певний період, то судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Як зазначено вище, у доданих до матеріалів справи доказах відсутні відомості про заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, а тому і розрахунок суми пені провести неможливо.

Із доданого до позову розрахунку пені, які складені позивачем, вбачається, що остання бере свій розрахунок виходячи із суми в 43200 грн. як сума заборгованості по виплаті аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини. Однак така сума не стверджується розрахунком заборгованості, який складений державним виконавцем, а сама сума заборгованості станом на дату подання позовної заяви, є значно вищою.

Однак суд не вправі самостійно змінювати підстави та предмет позовних вимог, на шкоду однієї із сторін, самостійно збільшувати суми позовних вимог, проводити перерахунки чи витребовувати докази по справі.

Діючи таким чином суд порушує принцип змагальності сторін у судовому процесі та ст. 12 ЦПК України, що є недопустимим.

Таким чином суд констатує, що суми, які наведені позивачем у своєму розрахунку пені по заборгованості аліментів матеріалами справи не підтверджуються, а наявність заборгованості аліментів по утриманню позивача до досягнення трирічного віку дитини, взагалі матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин підстави, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а належні докази на підтвердження вимог позивача в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, які належним чином не доведені.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 264, 265 ЦПК України,

ст. 196 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів - відмовити.

Рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ч. 4 ст. 287 та ст. 288 ЦПК України до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Середа Л.В.