Справа №201/8178/20
Провадження №2-з/201/153/2020
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кулик Катерина Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 серпня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кулик Катерина Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом.

Зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки подана з порушенням вимог статті 151 ЦПК України, а саме: до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 9. ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог, статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви про забезпечення позову вона підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кулик Катерина Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев