Провадження №6/523/399/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р.

Суворовський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., про надання дозволу на примусове проникнення до житла: домоволодіння, загальною площею 152,5 кв. м., житловою площею 85,4 кв. м., площа земельної ділянки 595 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), для огляду його в середині та можливості демонстрації потенційним покупцям, які зареєструвалися у системі електронних торгів арештованим майном СЕТАМ.

Питання щодо примусового проникнення до житла боржника розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб згідно вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Приватний виконавець до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечно Д.М. перебуває виконавчий лист по справі № 1527/2-354/11, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 08.04.2015 року.

Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито постановою від 04.06.2020 року.

Приватним виконавцем Колечно Д.М. 21.07.2020 року було складено вимогу, адресовану ОСОБА_1 , згідно якої вимагав з`явитись до приватного виконавця 31.07.2020 року, а також повідомив, що ним заплановано проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 62266160, а саме складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, у зв`язку з чим вимагав надати безперешкодний доступ до садового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за наявності підтверджуючих документів.

04.08.2020 року приватним виконавцем було складено акт, згідно якого зазначено, що провести виконавчі дії, а саме складання постанови про опис та арешт майна боржника, не вдалося у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 категорично відмовився допустити виконавця та супроводжуючих осіб (стягувача та понятих) в середину будинку для огляду та фотофіксації.

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Місце проживання боржника зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .

В поданні заявлено про примусове проникнення до житла боржника будинок АДРЕСА_1 .

До подання не надано доказів наявності у боржника права власності, на час розгляду подання, на житло в яке заявлено примусове проникнення.

Надана приватним виконавцем Інформація з державного реєстру… від 04.06.2020 року не відповідає положенню ч.ч.2-4 ст.95 ЦПК України.

Зазначена обставина не унеможливлює уникнення порушення майнових прав інших осіб.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до приміщення будинку боржника ОСОБА_1 необґрунтоване належним чином, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до приміщення будинку боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя