Провадження № 2/537/311/2020
Справа № 536/1605/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2020 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Посмітної О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 100821 грн. 67 коп. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.
Позовні вимоги Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) обґрунтувало тим, що 06.10.2016 на перехресті вулиць Пушкіна та Раїси Кириченко у м. Кобеляки Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Peuget Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який перевозив в якості пасажира ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям завдано механічних пошкоджень, а учасникам ДТП - тілесних ушкоджень. Потерпіла сторона ОСОБА_2 повідомив страхове бюро про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав усі необхідні документи. МТСБУ було визначено розмір заподіяної шкоди та здійснено регламентну виплату потерпілому. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була, договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів він не мав. Власнику пошкодженого транспортного засобу «Peuget Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 100 821 грн. 67 коп., яку МТСБУ просить стягнути з відповідача в порядку регресу.
В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду.
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК України за відомим місцем реєстрації, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З рапорту інспектора сектору розшуку та ОМ ДТП УПП у м. Кременчуці ДПП Даценко Е.М. від 09.12.2016 вбачається, що під час вирішення питання щодо притягнення винних до адміністративної відповідальності в ході проведеної перевіри не вдалося можливим встановити місце проживання громадянина Грузії ОСОБА_1 , оскільки за вказаною в поясненні адресою: АДРЕСА_1 , він не проживає та на даний час в приміщенні вказаної квартири розташований взуттєвий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на зазначений номер мобільного телефону додзвонитися неможливо. Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не складався. У ЄДРСР відсутні судові рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом ДТП, що мала місце 06.10.2016.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З постанови слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Данило Ю.В. від 08.11.2016 вбачається, що при проведенні досудового слідства було встановлено, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.
Відповідно до звіту № 724 про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля «Peuget Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 0611.2016 ТОВ «Незалежна експертна компанія» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peuget Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 124 765 грн. Письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи також підтверджено завдання внаслідок ДТП легких тілесних ушкоджень потерпілим.
Згідно заяви ОСОБА_2 від 14.11.2016, власника автомобіля «Peuget Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , останній звернувся до МТСБУ на підставі ст.ст. 35, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 06.10.2016.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частиною 1 Статті 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
З матеріалів справи вбачається, що завдавачем шкоди є ОСОБА_1 , відносно якого кримінальне провадження за фактом ДТП, що мало місце 06.10.2016, було закрито та копія постанови про закриття кримінального провадження була направлена до управління патрульної поліції для подальшого складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. У зв`язку з невстановленням місця проживання громадянина Грузії ОСОБА_1 , оскільки останнім невірно була зазначена адреса місця проживання та контактні номери телефонів, протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності не складався. Разом з цим судом береться до уваги, що будь-яких заперечень щодо того, що відповідач є заподіювачем шкоди, спричиненої ДТП, суду не надано.
Автомобіль ОСОБА_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 36.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Згідно наказу № 1512 від 22.02.2017 МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 на суму 100 821 грн. 67 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1512рв від 23.02.2017. Відповідно до довідки МТСБУ № 1 від 14.02.2017 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих в суму 100 821 грн. 67 коп. включено 100 000 грн. підтвердженої шкоди майну, 580 грн. витрат на лікування та 241грн. 67 коп. виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.
Відповідачем суду не спростовано, що він є заподіювачем шкоди, не доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 100821 грн. 67 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-274, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 623-625, 1172, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, ст.ст. 36, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу завдану шкоду в сумі 100821 грн. 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення складено 25.08.2020