Справа № 138/581/20
Провадження №:2-о/138/49/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю: секретаря Політанської Т.М.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,
Заявник звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що заявник та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 були членами сім`ї в розумінні ст. 3 СК України.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат заявника ОСОБА_4 . Заявник є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 . Як слідує із витягу з протоколу № 339 від 25.07.2019 засідання 12 регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, захворювань ОСОБА_4 , яке призвело до смерті пов`язане із захистом Батьківщини. Заявник звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги за фактом смерті ОСОБА_4 , згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак, йому було відмовлено у виплаті вказаної допомоги з підстав неможливості віднесення заявника до жодної із категорій осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, так як ОСОБА_1 одружений, має власну сім`ю, а тому на думку Міністерства оборони України, не є ні членом сім`ї померлого, ні утриманцем.
Заявник зазначає, що ОСОБА_5 з часу реєстрації за місцем знаходженням військової частини НОМЕР_1 в усі відпустки прибував та проживав у брата ОСОБА_1 , де доглядав племінника. Крім того, він неодноразово пересилав кошти на картковий рахунок дружини заявника ОСОБА_6 з метою надання фінансової підтримки.
Враховуючи викладене, заявник звернувся до суду з даною заявою.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2020 було відмовлено у відкритті окремого провадження у даній справі у зв`язку з наявністю спору про право.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.04.2020 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2020 було скасовано.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2020 заяву було залишено без руху.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2020 відкрито окреме провадження для розгляду даної заяви.
Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали з підстав викладених в заяві. Також пояснив, що в 1997 році померлий ОСОБА_4 розірвав шлюб і переїхав до матері в АДРЕСА_1 та вів з нею спільне господарство. В 2016 році ОСОБА_4 підписав контракт і був направлений до військової частини м. Миргород. Під час своїх відпусток ОСОБА_4 проживав у заявника. Вони разом здійснювали поховання матері. Дітей у брата не було. Жодного спадкового майна належного ОСОБА_4 не залишилось. Також брат надав заявнику доручення для його представництва з приводу оформлення спадкового майна матері. До 2013 року заявник проживав з матір`ю та братом, однак після 2013 року почав проживати в м. Могилеві-Подільському разом з дружиною. Спільних фінансів в них з братом не було, однак вони за необхідності позичали один одному гроші. ОСОБА_4 перераховував на рахунок дружини заявника кошти, а вони через рахунок дружини йому теж надсилали гроші. Наручно теж позичали. Рішення про відмову у виплаті одноразової допомоги не оскаржував, а вирішив звернутись до суду з даною заявою.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву не підтримав. Зазначив, що заявник дійсно звертався із заявою про виплату одноразової допомоги, однак відповідним рішенням йому було відмовлено у виплаті такої допомоги. Заявник мав надати документи, які б підтверджували, що він є членом сім`ї ОСОБА_4 . Разом з тим, таких документів не надав. Також з матеріалів заяви не вбачається, що між заявником та ОСОБА_4 дійсно були саме сімейні відносини, а не просто родинні.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання про те, що вона дружина рідного брата дружини заявника. Рідним братом заявника був ОСОБА_4 . Він часто приїжджав до них в гості. До одруження ОСОБА_1 вони проживали разом в одній хаті в с.Немії. Після одруження, заявник переїхав в м. Могилів-Подільський жити з дружиною. Брати спілкувались, відпустки проводили разом. ОСОБА_4 приїжджав до ОСОБА_1 , допомагав по господарству. Приїжджав в гості, бо жив в м. Миргород. Коли приїжджав то був тиждень, два. Коли на вихідні, то один два дні. Привозив подарунки для дитини, брата та його дружини. Конфліктів не було. Приїжджав на свята. На дні народження ОСОБА_1 чи його дружини брат приїжджав, якщо в нього був час. Вона бачила все безпосередньо, бо вони родичі та гостювали в ОСОБА_1 . Племіннику буде 7 років, ОСОБА_4 відводив його в садочок, лишався з ним. Батьківську хату брати ремонтували разом. Коли ОСОБА_4 помер, його похованням займався ОСОБА_8 , рідний брат. До того, як ОСОБА_4 пішов служити, він приїжджав до ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 їздив до матері в с.Немія майже кожен день. ОСОБА_4 не допомагав ОСОБА_8 по комунальних платежах в його будинку в м. Могилеві-Подільському. Вони разом працювали в батьківській хаті.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання про те, що він кум ОСОБА_1 . ОСОБА_4 був рідним братом ОСОБА_1 . Коли у ОСОБА_4 була відпустка, він приїжджав в гості до брата. Похованням ОСОБА_4 займався заявник. Після того як зробили операцію їх мамі, вони разом скидались грошима. Брати разом копали криницю в с. Немія.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання про те, що коли були свята, ОСОБА_4 приходив в гості до ОСОБА_1 . Брати допомагали мамі, спільно все робили, в тому числі ремонти. Свята разом зустрічали. ОСОБА_4 постійно приносив подарунки племіннику, сину ОСОБА_1 . Заявника та його брата знає з 2013 року. Відносини в них були добрі. Після смерті матері, брати один одного підтримували. Поховання матері робили разом. ОСОБА_4 сам проводив час разом з племінником. Коли треба були кошти на подарунки племіннику, ОСОБА_4 перераховував їх. До 2013 року ОСОБА_1 проживав в с. Немія. Після одруження він проживає в м. Могилеві-Подільському. ОСОБА_4 проживав в с. Немія. В м. Могилеві-Подільському не жив. ОСОБА_4 приїжджав з м. Миргород у відрядження, на вихідних та свята. Бувало на день, два, бувало й місяць. ОСОБА_4 приїздив на дні народження племінника, ОСОБА_8 та його дружини, на новий рік. Коли він приїжджав м. Могилів-Подільський він постійно заходив до брата. ОСОБА_11 ночував у нього.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 брати. Вони проводили час разом, відмічали свята в с. Немія. В ОСОБА_4 не було дружини, дітей. Під час служби ОСОБА_4 проживав м. Миргород. Коли приїздив, то проживав в с. Немія. До ОСОБА_1 приїжджав в гості.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню враховуючи таке.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.54). Згідно Витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, смерті ОСОБА_4 пов`язана із захистом батьківщини (а.с.59).
В матеріалах справи міститься свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 з якого слідує, що ОСОБА_4 розірвав шлюб з ОСОБА_13 03.06.1997 (а.с.58). Доказів його перебування в шлюбі чи про наявність у нього дітей на день смерті суду надано не було.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2019 було встановлено факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.55). З вказаного рішення також слідує, що батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Із заяви слідує, що заявник звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2019 заявнику було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він одружений, має власну сім`ю (дружину та дитину), проживав окремо від брата, а тому він не може бути віднесеним до кола осіб, які мають право на таку допомогу (а.с.63).

Згідно з приписами ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Так, в судовому засіданні сам заявник стверджував факт того, що лише до 2013 року він проживав за місцем реєстрації разом з матір`ю та братом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , однак після реєстрації шлюбу в 2013 року почав проживати разом із дружиною ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Мати заявника та ОСОБА_4 , ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.56).

З наданих суду витягів з наказів від 31.07.2019, автобіографії та послужного списку ОСОБА_4 слідує, що його брат ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.61,62,124,125-129).

Згідно довідки № 1057 від 16.08.2019 виданої виконкомом Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 до 02.01.2018, вибув у військову частину НОМЕР_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60).
Як слідує з довідки № 06-27/1119 від 31.01.2019 ОСОБА_4 був зареєстрований з 17.01.2018 у військовій частині НОМЕР_1 в м. Миргород Полтавської області (а.с.72).

Згідно наданих суду виписок з АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було здійснено такі перерахування коштів на вказаний рахунок: 25.08.2016 1 106,00 грн.; 08.09.2016 300,00 грн.; 20.12.2016 2000,00 грн.; 15.02.2017 4 000,00 грн.; 06.05.2017 1 100,00 грн.; 09.08.2017 2 500,00 грн.; 06.09.2017 200,00 грн.; 26.12.2017 1 000,00 грн.; 16.01.2018 1 500,00 грн.; 17.07.2018 3 000,00 грн.; 04.09.2018 500,00 грн.; 25.10.2018 5 000,00 грн. Крім того, ОСОБА_6 перераховувала ОСОБА_4 кошти: 27.03.2017 1 007,03 грн.; 15.03.2018 504,51 грн. (а.с.64-70).

Разом з тим, сам заявник в судовому засіданні підтвердив той факт, що спільних фінансів з ОСОБА_4 не було, а зазначені вище кошти вони позичали один одному.

Крім того, суду надано копію доручень виданих ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 для представництва його інтересів, накладну № 12 від 05.06.2020 про встановлення заявником надгробного пам`ятника ОСОБА_4 , а також копії чотирьох фотокарток із зображеними на них ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , дружиною заявника та його сином, а також фото пам`ятника встановленого померлому (а.с.71,130-134).

Разом з тим, враховуючи показання свідків, жоден із наведених вище доказів окремо та в їх сукупності не підтверджують тих обставин, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в період з 2013 року до дня смерті ОСОБА_4 , а саме 12.06.2019, спільно проживали, вели спільне господарство, здійснювали спільні витрати тощо. Тобто, те, що їх відносини носили характер сімейних, а не просто родинних, враховуючи їх кровне споріднення, оскільки вони є рідними братами.

Повідомлена заявником в судовому засіданні обставина, що вони з ОСОБА_4 здійснювали поховання матері ОСОБА_16 характеризує лише відносини кожного з них з їх рідною матір`ю.

Крім того, в судовому засіданні показаннями свідків підтверджено той факт, що ОСОБА_4 лише гостював у брата на свята та у відпустки, однак під час тих же відпусток жив він саме в с. Немія, в будинку де проживав з матір`ю до її смерті та до призиву на війському службу.

Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні різних свят, пересилання ОСОБА_4 протягом 2016 - 2018 років коштів на рахунок дружини заявника та зворотного пересилання, які як пояснив сам заявник були зумовлені позичкою коштів один одному, встановлення заявником надгробного пам`ятника ОСОБА_4 самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних сім`ї, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 дійсно був членом сім`ї ОСОБА_1 .
Така позиція відповідає правовим позиціями викладеним Верховним судом у постановах від 11.09.2019 у цивільній справі № 750/474/19 та від 15.08.2019 у цивільній справі № 588/350/15.
Крім того, представником заінтересованої особи суду надано довідку № 165 від 25.01.2016 видану виконкомом Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про те, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до складу його сім`ї входить він один. Також суду надано копії декларацій ОСОБА_4 за 2016, 2017 роки з яких слідує, що в графі 2.2. «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» інформація про заявника, як про члена його сім`ї відсутня (а.с.152,154-157).
Враховуючи викладене вище суд вважає, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факт спільного проживання з ОСОБА_4 , веденням з ним спільного господарства, спільних витрат тощо, що в свою чергу є обов`язковими ознаками для визнання осіб членами однієї сім`ї, а не лише кровним спорідненням про що стверджував представник заявника під час розгляду заяви, відтак в задоволенні заяви слід відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі викладеного вище, ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 3 СК України та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.08.2020.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ , місце розташування: просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168.

Суддя: Т.Б.Київська