Справа № 946/5148/20
Провадження № 6/946/300/20
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

20 серпня 2020 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарі Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашиної О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О. звернулась до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням відносно ОСОБА_1 , посилаючись, зокрема, на те, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться вимога №Ф-9907-17 У, яка видана 21.08.2019 року Головнийм управлінням ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області боргу в розмірі 28 856,88 грн. Зазначає, що боржник зобов`язання не виконує.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Як вбачається зі змісту подання, згідно відповіді Пенсійного Фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правоповими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсію- інформацію не знайдено. Згідно відомостей Державної фіскальної служби України на запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками- юридичними або фізичними особами підприємцями у боржника платника податків з таким податковим номером рахунки відсутні, інформація Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб відсутня.

Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та зареєстрована в ДРРП та ДРОРМ, тобто будь-яке майно, що належить боржнику, на яке можна було б звернути стягнення, державним виконавцем не виявлено.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не зважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Проте, з матеріалів, представлених державною виконавчою службою до суду, не вбачається доказів ухилення від виконання зобов`язань відповідачем, а саме відсутні докази того, що боржник має можливість виконання зобов`язань. А саме, відсутність у особи коштів, майна тощо не є свідченням ухилення від виконання зобов`язання, оскільки відсутність майна вказує на відсутність у боржника реальної можливості виконати свій обов`язок з незалежних від нього об`єктивних обставин. Саме по собі не подання боржником державному виконавцю декларації про майно та доходи не є підставою для висновку про ухилення від виконання зобов`язання, а тим паче у ситуації, що такі майно та доходи реально відсутні, не достатні, під обтяженням тощо.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/ З оригіналом згідно: Суддя: Н.В.Баннікова