Справа № 468/1585/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

26.08.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В. за участю секретаря Рафальської К.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства (треті особи: ОСОБА_4 та Баштанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства шляхом визнання актового запису про народження ОСОБА_5 недійсним.

В ході судового розгляду представник позивача подав клопотання про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення походження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_6 , який помер.

Представник позивача зазначив, що в ході розгляду справи з показань свідків слідує, що померлий ОСОБА_6 не міг бути біологічним батьком дитини відповідача та знав про це, але через хворобу не міг оспорити цього, тому у сторони позивача є сумніви щодо батьківства померлого відносно дитини відповідача та щодо дійсності відомостей про це в актовому записі про народження дитини.

Позивач підтримав клопотання про призначення експертизи.

Відповідач не висловив своєї позиції щодо даного клопотання.

Вислухавши клопотання представника позивача та думку інших учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до визначеної ст. 11 ЦПК України пропорційності, як основної засади цивільного судочинства суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; особливості предмета спору, тощо.

Заявлене клопотання про проведення експертизи стосується та спрямоване саме на оспорення батьківства померлого ОСОБА_6 по відношенню до дитини відповідача.

При цьому, власне батьківство особи, походження особи в розумінні ст. 49, 269, 270 ЦК України, Глави 6 СК України нерозривно пов`язані з такою особою та є її особистими немайновими правами, які не мають економічного змісту.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання актового запису про народження ОСОБА_5 недійсним, в тому числі через те, що у вказаному свідоцтві відомості про батьківство померлого чоловіка позивача ОСОБА_6 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 , який записаний батьком ОСОБА_5 , насправді не є його батьком.

Вичерпний перелік випадків, коли спадкоємець має право оспорити батьківство померлої особи, тобто оспорити особисті немайнові права інших осіб, визначений в ст. 137 СК України, з положень якої вбачається, що оспорювання батьківства особи (спадкодавця) можливе лише: 1) її спадкоємцями у випадках, коли особа померла до народження дитини та за умови подання нею за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства; 2) якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини; 3) її спадкоємцями, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла.

Перевірка наявності чи відсутності кровного споріднення між дитиною та особою, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 136 СК України має значення для розгляду відповідних позовів при оспоренні власне особою, яка записана батьком такої дитини.

При цьому, така перевірка шляхом проведення відповідних експертиз вже є процедурою оспорення батьківства.

В даному ж випадку для визначення можливості перевірити таку спорідненість за позовом спадкоємця особи, яка записана батьком дитини, необхідною умовою є встановлення перед цим наявності визначених ст. 137 СК України обставин, які передбачають можливість іншим особам оспорити батьківство померлої особи, яка була записана батьком, оспоривши таким чином його особисті немайнові права.

Тому саме вказані обставини в першу чергу підлягають встановленню, і лише після їх встановлення можливо перейти до перевірки самої наявності чи відсутності кровного споріднення між померлим та дитиною.

Без встановлення обов`язкової умови, яка дає можливість особі оспорити особисті немайнові права іншої особи, подібне клопотання про проведення експертизи є необґрунтованим.

За такого, заявлене клопотання стосується саме оспорення особистих немайнових прав інших аніж позивач осіб та законом для цього передбачена відповідна процедура, що має чіткі межі, за якими вирішення такого клопотання неможливе.

Суд також зауважує, що саме з цих підстав в задоволенні аналогічного клопотання на підготовчому провадженні 28.01.2020 року було відмовлено та заявлені в даному клопотанні обставини у зв`язку з вказаним вище та в попередній ухвалі суду щодо відсутності визначених ст. 137 СК України передумов для призначення подібної експертизи не дають суду підстав змінити вказану в ухвалі від 28.01.2020 року позицію щодо відсутності передбачених матеріальною нормою права передумов для проведення відповідної експертизи.

За комплексу описаних вище обставин, суд не вбачає достатніх законних підстав для призначення молекулярно-генетичної експертизи по даній справі, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання представника позивача належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Башмакова Миколи Івановича про призначення молекулярно-генетичної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства - відмовити.

суддя: