Дата документу 20.08.2020 Справа № 333/3382/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3382/18 Головуючий у 1 інстанції: Круглікова А.В.
Провадження № 22-ц/807/1796/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Кочеткової І.В.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про визнання незаконним та зобов`язання скасувати наказ про виплату премії в частині зміни умов оплати праці та стягнення втраченої частини заробітку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та зобов`язання скасувати наказ про виплату премії в частині зміни його умов оплати праці та стягнути втрачену частину заробітку.

В обґрунтування позовних вимогзазначив, що він працює машиністом тепловозу в Мелітопольському локомотивному депо. З 2016р. він є членом профкому первинної Вільної профспілки працівників локомотивного депо Мелітополь. 07.06.2018р., отримавши табуляграму за травень місяць, він виявив, що йому було змінено умови оплати праці, а саме, не нараховано премію по основним результатам роботи за травень місяць 2018р. Разом з тим, до профспілки уповноважений представник роботодавця не звертався з вимогою розглянути в травні 2018р. питання про будь-які порушення ним як членом виборчого профоргану та щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, або щодо змін умов оплати в травні 2018р. за будь-які дії працівників. По внутрішнім правилам у депо питання щодо зміни умов оплати праці помісячно повинно розглядатись комісією, зокрема, щодо преміювання, в склад якої введено голову ВППЛДМ. Але відповідна комісія в травні не скликалась та не розглядала будь-які зміни в оплаті праці членам ВППЛДМ. Таким чином, за підсумками травня 2018р. у зв`язку із зміною умов оплати праці йому було зменшено розмір додаткової оплати праці - премії.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та зобов`язати АТ «Укрзалізниця» у зв`язку із грубим порушенням гарантій діяльності членів виборного профоргану скасувати наказ про виплату премій по діючим положенням працівникам депо у травні 2018р. про структурному підрозділу АТ «Укрзалізниця» - Мелітопольському локомотивному депо в частині зміни умов оплати праці ОСОБА_1 та стягнути з АТ «Укрзалізниця» втрачену частину заробітку, розмір якої буде встановлено після надання відповідачем документів.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що суд правильно визнав, що ніяких змін в умовах оплати праці за травень місяць 2018р. для ОСОБА_1 не відбулось, та наказ про преміювання в частині позбавлення позивача премії за травень місяць 2018р. базувався на рішенні постійно діючої комісії щодо преміювання, за результатами засідання якої були встановлені недоліки у роботі позивача.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду 20 серпня 2020р. свого представника не направив, отримавши судову повістку 22.06.2020р., заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про причини неявки апеляційний суд не повідомлено, тому у відповідності до положень ч. 2 статті 372 ЦПК України апеляційний розгляд відбувся за відсутності відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, з поясненнями якого погодився позивач ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018р. № 938 «Про деякі питання АТ «Українська залізниця» постановлено змінити тип товариства з публічного на приватне та перейменувати в акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно із Статутом акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2015 р. № 938), акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Положенням «Про регіональну філію «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженим протоколом засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 04.12.2018р. (в редакції 2018р.) визначено, що філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи, діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства.

Наказом від 13.10.2016р. № 572/н в.о. начальника регіональної філії «Придні-провська залізниця» затверджено у новій редакції Положення про структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якого Мелітопольське локомотивне депо є структурним підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до наказу № 26/ос (розпорядження) про прийом на роботу ОСОБА_1 з 01.01.2008р. прийнятий на посаду машиніста тепловозу у відокремлений структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» з почасовою оплатою праці. З 2016р. він є членом профкому первинної Вільної профспілки працівників локомотивного депо Мелітополь.

Протоколом ТД-3 наради при в.о. заступника начальника Мелітопольського локомотивного депо з експлуатації від 27.04.2018 р. за наслідками проведених раптових перевірок по станціям Запоріжжя Ліве, Запоріжжя-2, Депо Запоріжжя-2 встановлено, що машиніст ОСОБА_1 при роботі 20.04.2018р. на станції Запоріжжя-2 в одну особу не перемкнув при веденні вантажного поїзда повітророзподільники локомотива, не включив ркм ум. № 483 - на вантажний рівнинний режим, повітророзподільники знаходились в режимі «П», чим порушив вимоги п. 3.2.7. інструкції ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015; при виході машиніста з кабіни керування кран № 254 не був встановлений в останнє гальмівне положення, а його ручка зафіксована допоміжними пристроями, чим порушено вимоги п. 10.1.17 інструкції ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015; не перевірив виконання ТО-1 локомотивною бригадою, що здавала локомотив, про що свідчить відсутність запису до журналу форми ТУ-152, чим порушено вимоги п. 2.2.2. інструкції ЦТ-0056. У зв`язку з викладеним, нарада постановила за порушення вимог п. 3.2.7., 10.1.17. 7 інструкції ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015 машиніста ОСОБА_1 позбавити 100% преміальної винагороди за квітень поточного року.

31.05.2018р. за наслідками розгляду розмірів премії працівникам Мелітопольського локомотивного депо комісією структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» прийнято рішення не нараховувати премію за основні результати роботи працівникам депо, в т.ч. машиністу тепловоза оборотного депо Запоріжжя-2 ОСОБА_1 відповідно до п. 2 протокольного рішення наради під головуванням в.о. заступника начальника депо Ісаєва С.М. від 27.04.2018р. щодо розгляду результатів раптових перевірок, проведених командно-інструкторським складом депо з 18 по 27 квітня, про що складено відповідний протокол засідання комісії від 31.05.2018р. (т. 1 а.с. 135-140).

31.05.2018р. начальником Мелітопольського локомотивного депо видано наказ «Про виплату премії по діючим положенням працівникам депо у травні 2018р.» за № 239, у пункті 4.1.2. якого ухвалено не нараховувати премію за основні результати роботи машиністу тепловоза оборотного депо Запоріжжя-2 ОСОБА_1 (таб. № 7023) відповідно до п. 2 протокольного рішення наради під головуванням в.о. заступника начальника депо Ісаєва С.М. від 27.04.2018р. щодо розгляду результатів раптових перевірок, проведених командно-інструкторським складом депо з 18 по 27 квітня.

Як вбачається із змісту вказаного вище наказу, останній погоджено 31.05.2018р. в

т.ч. з представником профспілкового органу Воробйовою О.В., про що свідчить підпис Воробйової О.В. на зазначеному наказі.

Позивачем заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування наказу «Про виплату премії по діючим положенням працівникам депо у травні 2018р.» від 31.05.2018 р. № 239 в частині пункту 4.1.2 про позбавлення його премії у травні 2018р. Підставою заявлених вимог є те, що оспорюваний наказ прийнято з порушенням вимог частини 2 статті 252 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зокрема, без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. При цьому, позивач наголошував на тому, що фактично це є змінами у оплаті праці в бік їх погіршення, тому вони мали бути погодженими з профспілковим органом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що роботодавцем при прийнятті наказу № 239 від 31.05.2018р., зокрема, в частині оскаржуваного позивачем пункту 4.1.2 були дотримані вимоги Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця» в частині прийняття рішення щодо преміювання за травень 2018р. Та роботодавець має право самостійно вирішувати це питання. Між тим наказ № 239 був погоджений представником профспілкового органу Воробйовою О.В.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що суд неправильно вирішив спір по суті, не взявши до уваги допущені підприємством порушення вимог ч. 2 статті 252 КЗпП України, оскільки роботодавець не отримав згоду профспілкового органу, виборним членом якого є позивач, на зміни його оплати праці в частині позбавлення премії за місяць.

Так, відповідно до ч. 2 статті 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно із частинами 2, 3 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.

Частина 3 статті 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина 4 статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Така правова позиція сформульована у постанові ВСУ від 15.05.2017р. у справі № 6-2790цс16, яку обґрунтовано застосовано судом.

У скарзі позивач зазначає, що ця правова позиція застосована судом неправильно, оскільки свідчить про зворотні висновки, ніж зроблені судом, а саме, у тій справі було захищено права працівника. Колегія вказує, що у розглянутій касаційним судом справі працівник, який є членом виборного профспілкового органу, оспорював накладення на нього дисциплінарного стягнення без згоди профспілкового органу, що позбавляє його преміювання протягом тривалого періоду часу.

У цій же справі позивач не піддавався дисциплінарному стягненню, а лише за підсумками роботи позбавлявся премії за місяць, зважаючи на попередньо встановлені на нараді керівництва Мелітопольського локомотивного депо допущені упущення у роботі.

Проте касаційним судом висловлено правову позицію щодо преміювання взагалі, яка поширюється на всі спори працівника з роботодавцем з приводу ненарахування премій, оскільки містить аналіз трудового законодавства щодо преміювання. Саме цей аналіз та узагальнюючий його висновок як правову позицію і було враховано судом першої інстанції.

Вирішуючи спір суд правильно встановив, що питання преміювання працівників на підприємстві відповідача врегульовано Положенням про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця» та Положенням про преміювання.

Так, згідно з п. 1.7. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця», основою організації оплати праці працівників АТ «Укрзалізниця» є тарифна система, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових (місячних) окладів.

За змістом п. 5.1. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця», преміювання за основні результати діяльності працівників АТ «Укрзалізниця» запроваджується з метою мотивації до виконання ключових показників ефективності, підвищення особистої відповідальності, безперервного розвитку.

Завдання преміювання: транслювання цінностей, цілей, завдань АТ «Українська залізниця» до кожного підрозділу/працівника; формування і реалізація стандартів ефективності, компетентності, поведінки; забезпечення тісного взаємозв`язку між оплатою та результатами праці; забезпечення у працівників відчуття справедливості і визнання (п. 5.2. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця»).

Відповідно до п. 5.4. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця», премія за основні результати діяльності нараховується за підсумками роботи за звітний період (місяць, квартал) на підставі оцінки рівня досягнення ключових показників ефективності за даними фінансової, статистичної, управлінської звітності, інформаційно-аналітичних матеріалів, розпорядчих та кадрових документів.

Пунктом 5.6. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця» передбачено, що рішення з питання нарахування, виплати та розміру премії за основні результати діяльності працівників приймає Комісія з питань оплати праці відповідного рівня управління згідно з розділом 10 Положення, іншими нормативними документами АТ «Укрзалізниця».

Порядок прийняття рішень щодо оплати праці, встановлення, виплати та визначення розмірів премій, доплат, надбавок, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, порядок організації роботи комісії з питань оплати праці регламентовано розділом 10 Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця».

Так, згідно з п. 10.1. Положення, комісія утворюється наказом керівника відповідного рівня з метою забезпечення об`єктивної та справедливої оцінки результатів діяльності, встановлення максимально тісного зв`язку між результатами роботи та оплатою праці, дотримання норм Положення.

Відповідно до п. 10.4. Положення, головою комісії призначається заступник керівника Підрозділу. Заступник керівника підрозділу, який відповідно до розподілу обов`язків відповідальний за фінансово-економічні питання, обов`язково повинен входити до складу комісії як голова цієї комісії або заступник голови комісії. У виробничих структурних підрозділах головою комісії призначається перший заступник (заступник) або головний інженер.

Рішення Комісії оформляється протоколом засідання, який затверджує голова Комісії, у разі його відсутності - заступник голови комісії (п. 10.12. Положення).

Пунктом 10.14. Положення визначено, що Комісія розглядає питання, зокрема, оплати праці, вивчає пропозиції стосовно розміру премії (збільшення, зменшення), або її позбавлення (часткового або повного), приймає рішення про відсоток збільшення, зменшення (часткове позбавлення) премії, повне позбавлення або невиплату премії.

Згідно з п.п. 10.17., 10.18. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця», протокольне рішення комісії вводиться в дію наказом керівника відповідного рівня за погодженням з відповідним профспілковим органом.

За матеріалами справи судом обґрунтовано встановлено, що всі вимоги Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця» були дотримані при вирішенні питання про позбавлення премії працівника ОСОБА_1 за підсумками роботи за травень 2018р.

При цьому, колегія наголошує також на тому, що премія відноситься до додаткової заробітної плати, і її розмір щомісяця може змінюватись, оскільки залежить від багатьох факторів, в тому числі й від фінансових можливостей підприємства. Тому зменшення розміру премії або її невиплата в певних місяцях не є зміною істотних умов праці, зокрема, щодо оплати праці.

Пунктом 3.1.13 Колективного договору визначено, що преміювання працівників залізниці проводиться згідно з положеннями, погодженими з відповідними профспілковими комітетами.

Скарга містить посилання на долучення відповідачем у справу сфальшованого підприємством Колективного договору, але такий статус документу може бути наданий лише вироком суду. Будь-яких доказів цим обставинам ані матеріали справи, ані апеляційна скарга не містять.

Колективний договір приймався у Мелітопольському локомотивному депо у 2007р., та, як свідчить його копія в матеріалах справи, продовжувався кожного року на наступний рік, зокрема, постановою № 27 від 22.01.2018р. на 2018 рік ( Т. 1 а.с. 167-174, 194).

На підприємстві відповідно до пункту 3.1.13 Колективного договору діє Положенням про преміювання працівників Мелітопольського локомотивного депо Придніпровської залізниці, затверджене наказом № 918 від 18.07.2008р., яке є діючим, оскільки неодноразово продовжувалось відповідними наказами, зокрема, останнього разу від 29.01.2018р. ( Т. 2 а.с. 79-90). Встановлено, що премія може знижуватись або не виплачуватись відповідно до п. 3.8 Положення про преміювання у разі невиконання внутрішнього трудового розпорядку, виробничої та технологічної дисципліни; інструкцій з ремонту та експлуатації; посадових (робочих) інструкцій; інструкцій з охорони праці; невиконання наказів, вказівок, розпоряджень керівництва Укрзалізниці, депо, підрозділів ( а.с. 89).

Вказане Положення про преміювання є погодженим з двома профспілковими органами, а саме, головою профкому та головою профкому вільної профспілки підприєм-

ства (членом якої є позивач), та є локальним нормативним актом по підприємству та його структурним підрозділам, а тому для його застосування додаткової згоди цих профспілкових органів не потребується.

До того ж, з табуляграми працівника ОСОБА_1 за травень місяць 2018р. вбачається, що йому було нараховано у травні 2018р. премію за важливе завдання у розмірі 898,19 грн.( Т. 1 а.с. 3), а позбавлено лише премії за основні результати роботи за допущені виробничі недоліки ( а.с. 100). Та одноразовому деприміюванню за такими підставами у травні 2018р. були піддані 8 працівників депо.

Отже, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, розмір посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами (ст. 15 Закону про оплату праці). Тобто підприємствам надано право самостійно визначати умови та розміри преміювання. Якщо на підприємстві є положення про преміювання, яке є складовою частиною чинної на підприємстві системи оплати праці, то усі питання, пов`язані з преміюванням працівників, передбачаються в ньому.

У положенні про преміювання визначається коло працівників, на яких поширюється чинність преміальної системи, показники і умови преміювання щодо кожної категорії працівників, у тому числі й розміри премії.

Крім того, в положенні про преміювання можуть визначатися виробничі упущення, за які працівники позбавляються премії повністю або частково. Рішення про виплату премії та її розмір приймається керівником підприємства та оформляється наказом (розпорядженням) по підприємству, в якому вказані підстави невиплати або зменшення премії.

Таким чином, всі умови чинних по підприємству Положень (про оплату праці та про преміювання) були дотримані при прийнятті наказу № 239 від 31.05.2018р. в частині пункту 4.1.2 щодо не нарахування премії машиністу ОСОБА_1 за травень 2018р.

Недопущення ним вмінених йому виробничих недоліків, за які відбулось його деприміювання, не вказувалось як підстава визнання неправомірним оскаржуваної частини наказу позивачем, як свідчить зміст позовної заяви.

З огляду на все вищенаведене, скаргу в цій частині колегія визнає необґрунтованою.

Іншим доводом апеляційної скарги є те, що судом у справу допущено неповноважного представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування судового рішення лише у випадку її неправильного вирішення судом.

Отже, допуск неповноваженого представника відповідача до участі не є тією підставою, за наявності якої може бути скасовано оскаржуване рішення, оскільки як встановлено вище апеляційним судом, апеляційна скарга не спростовує висновків суду по суті вирішеного спору.

Між тим, аналізом довіреностей, які видавались представнику та посадовим особам, якими посвідчувалась довіреність на ім`я представника Савчука О.С., встановлено, цим представником Савчуком О.С. повноваження на представництво АТ «Укрзалізниця» належним чином підтверджені.

Так Савчуком О.С. була надана копія нотаріально посвідченої довіреності від 06.08.

2019р., зареєстрована за № 1142, видана на представництво інтересів АТ «Укрзалізниця» в судах. Вказана довіреність була видана в порядку передоручення директором регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Кужавським М.С. та заступником директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Долгополовою Т.О. ( а.с. Т. 1 а.с. 114).

В свою чергу, директор регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Кужавський М.С. та заступник директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Долгополова Т.О. діяли на підставі довіреності, виданої АТ «Українська залізниця» від 05.08.2019р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 5554, яка видана їм Головою правління Кравцовим Є.П. та членом правління Марчеком Желька АТ «Укрзалізниця» із наданням повноважень діяти від імені довірителя та представляти його інтереси (АТ «Укрзалізниця», в тому числі, Філії та всіх її структурних підрозділів) із правом передоручення, зі строком дії до 24.04.2020р. ( Т. 1 а.с. 198-199).

Отже, Савчук О.С., діючий на підставі довіреності від 06.05.2018р., був повноваженим представником АТ «Укрзалізниця» на час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення суду у справі.

Беручи до уваги всі вищенаведені обставини, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 серпня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Подліянова Г.С.