Справа № 414/3431/19
Провадження № 22-ц/810/40/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області (суддя Панчук М.В.)

від 16 грудня 2019 року

у справі про визнання недійсним акту про порушення споживання електричної енергії та спростування факту необлікованого споживання електричної енергії

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповіальністю «Луганське енергетичне об`єднання» в особі Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним акт про порушення правил споживання електричної енергії та спростувати факт необлікованого споживання електричної енергії.

Ухвалою, що оскаржується, суд відмовив у відкритті провадження за вказаною позовною заявою, оскільки така заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позивач просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання учасники справи не з`явились, що відповідно до ч. 2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмова у відкритті провадження судом першої інстанції обгрунтована наступним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду, особа може скористатись конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання недійсним акту про порушення правил споживання елетроенергії та спростування факту необлікованого споживання електричної енергії не сприяє ефективному відновленню порушеного права позивача.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення правил споживання електричної енергії є лише фіксацією таких порушень, що були виявлені під час проведення перевірки дотримання цих Правил.

Такий акт і є різновидом претензії і не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, тому визнання такого акту недійсним не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Такий акт може бути визнаний як доказ (із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цих документів.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду, оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , судом першої інстанці були враховані правові висновки, висловлені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, які є обов`язковими для суду відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Апеляційний суд окремо зауважує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 522/12901/17-ц відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц.

В зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що способом захисту прав та інтересів споживача електричної енергії, який відповідає вимогам закону, є вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту про порушення ОСОБА_1 Правил користування електричною енергією Комісією Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ прийняте рішення, оформлене протоколом від 11 вересня 2019 року № 132, про нарахування ОСОБА_1 вартості недоврахованої електроенергії.

Таким чином, належним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_1 як споживача електричної енергії є оскарження вказаного рішення Комісії, а не оскарження акта про порушення Правил користування електричною енергією.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 388, 389, 390, 391 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 16 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови .

Повну постанову складено 13 лютого 2020 року.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді Ю.В.Єрмаков

В.А.Коновалова