печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Шевченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Петрухно Сергія Олександровича від 23 травня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44930106,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ДП «УКРЖИТЛОСЕРВІС» звернулося до суду із зазначеною скаргою, в якій просило: поновити пропущений з поважних причин строк для звернення зі скаргою; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Петрухно Сергія Олександровича від 23 травня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44930106.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що 15 червня 2017 року ДП «УКРЖИТЛОСЕРВІС» отримало оскаржувану постанову. Постанова мотивована тим, що транспортний засіб боржника не розшукано протягом року з дня винесення постанови про розшук такого. Разом з тим, стягувач неодноразово під час прийому у державного виконавця наголошував, що транспортний засіб боржника кожного дня знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 є власником квартири № 37 у згаданому будинку.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Особи, яка звернулась до суду зі скаргою в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про вирішення питання за її відсутності.

Печерський РВ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про розгляд скарги повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу та заперечення, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року у справі № 757/17231/14-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Укржитлосервіс» заборгованість, яка складає 11 089, 48 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1-3, 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В матеріалах справи відсутні докази вжиття державним виконавцем усіх можливих заходів примусового виконання рішень, визначених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга ДП «УКРЖИТЛОСЕРВІС» перебуває в провадженні суду з червня місяця 2017 року, за цей час державний виконавець не надав жодних пояснень та доказів на спростування доводів заявника, а також копій матеріалів виконавчого провадження, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скарги.

Відповідно до частини другої ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Одночасно підлягає задоволенню клопотання ДП «УКРЖИТЛОСЕРВІС» про поновлення строків звернення до суду зі скаргою, оскільки із долучених до скарги документів вбачається, що оскаржувану постанову отримано 15 червня 2017 року, а скаргу подано 23 червня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 27 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити Державному підприємству «УКРЖИТЛОСЕРВІС» процесуальний строк звернення до суду зі скаргою.

Скаргу Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Петрухно Сергія Олександровича від 23 травня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44930106 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Петрухно Сергія Олександровича від 23 травня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44930106.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Про виконанняухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, як передбачено частиною 1 статті 453 ЦПК України.

Суддя С. В. Вовк