Справа № 309/3533/19
Провадження № 2/309/528/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Хустського районного територіального округу Рошинець Наталія Павлівна про визнання частки у спільно нажитому майні та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та прилеглу до нього земельну ділянку площею 0,2300 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 та прилеглої до нього земельної ділянки, площею 0,2300 га., призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вищевказаний житловий будинок з надвірними побудовами зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №206, виданого Олександрівською сільською радою Хустського району, Закарпатської області від 03.02.2010 року на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради №3/9 від 28.10.2003 року. Право власності зареєстроване Хустським державним підприємством технічної інвентаризації в цілому за ОСОБА_4 та записане в реєстрову книгу №2 за реєстровим №197 від 03.02.2010 року. При цьому, вказаний будинок набутий ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 під час перебування ними в зареєстрованому шлюбі та є їх спільною сумісною власністю.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , його дружина, ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності та про прийняття спадщини іншої частини, що належала померлому, за законом.

Заяви про прийняття спадщини за заповітом також було подано позивачем, після чого 06.11.2019 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток спадкового майна, що становить 5/12 цілого житлового будинку в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого усе майно заповіла відповідачці, ОСОБА_2 . Вказаний заповіт посвідчено 22 січня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за №118, приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2010 року, виданим виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Хустського району.

12.02.2010 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. із заявою про прийняття спадщини за законом на все спадкове майно, що належало на день смерті ОСОБА_3

20.04.2010 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася відповідачка ОСОБА_2 , однак на даний час вона не претендує на вказане спадкове майно.

Після заведення спадкової справи, приватним нотаріусом Рошинець Н.П. позивачу було надано перелік документів, які він має подати для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , серед яких і є оригінал правовстановлюючого документів на нерухоме майно. Однак виявилося, що відповідно до ст.71 ЗУ «Про нотаріат» видача свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя може здійснюватися тільки комусь з подружжя. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_5 подала до суду клопотання в якому просила розглядати справу у їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд даної справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення.

Приватний нотаріус Хустського районного територіального округу Рошинець Н.П. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила, посилаючись на те, що спадкова справа з померлою ОСОБА_3 заведена від 12.02.2010 року, згідно якої заповіт на все майно ОСОБА_3 залишила на ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадкування за заповітом. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_1 ), які уклали договір про поділ спадкового майна. Згідно якого частка вищевказаного житлового будинку переходить у власність ОСОБА_6 ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З`ясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 та прилеглої до нього земельної ділянки, площею 0,2300 га., призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вищевказаний житловий будинок з надвірними побудовами зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №206, виданого Олександрівською сільською радою Хустського району, Закарпатської області від 03.02.2010 року. Вказаний будинок набутий ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 під час перебування ними в зареєстрованому шлюбі та є їх спільною сумісною власністю. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2010 року, виданим виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Хустського району. 12.02.2010 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. із заявою про прийняття спадщини за законом на все спадкове майно, що належало на день смерті ОСОБА_3 20.04.2010 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася відповідачка ОСОБА_2 , однак на даний час вона не претендує на вказане спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст.120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за позивачем право власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,19,76-78,142, 206, 247,258-268 ЦПК України, ст.ст. 328,392 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , мешканцем в АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та прилеглу до нього земельну ділянку площею 0,2300 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.