Провадження № 2/344/974/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді: Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківьк справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 20.02.2003 року вона одружилася з відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 204 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 20.02.2003р., а.с.7). Від даного шлюбу у них народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, неповнолітню дитину залишити на проживати із нею.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву за змістом якої не заперечував щодо задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає за доцільне постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

То з цього приводу слід вказати таке.

Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини, оскільки позивач у своїй заяві підтримала свої позовні вимоги, просить залишити дитину проживати з нею, а відповідач не заперечує щодо цього, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення.

В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягала на стягненні з відповідача в її користь понесені нею судових витрати при подачі позову до суду, а відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за нею.

На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267,273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП- НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 ), який укладений 20.02.2003 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 204 .

Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП- НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 )

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло