Справа № 372/1588/19
Провадження № 2-153/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/1588/19

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Обухівський районний підрозділ Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди в сумі 209 760,00 гривень, та моральної шкоди в сумі 30 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.05.2016 року 02 год. 47 хв. сталося загоряння житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у частині, що належить відповідачу. Внаслідок чого житловий будинок зазнав суттєвих пошкоджень через пожежу, в тому числі і майно позивача. Ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електромережі в веранді будинку. На момент пожежі, відповідач був відключений від електропосточання, і використовував незаконеннне підключення протягом декількох років, факт чого встановлений рішеннями Обухівського районного суду Київської області, яким стягнуто з відповідача збитки, що завдані внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення. Оскільки відповідач як власник 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не виконав власного обов`язку із забезпечення належного технічного стану електромережі власної частини будинку та її безпечної експлуатації, що призвело до короткого замикання вказаної електричної мережі та пожежі 14 травня 2016 року, яка спричинила матеріальну шкоду позивачеві у розмірі 206 160 гривень відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту. Окрім того, позивач вважає, що пожежа завдала йому душевних страждань, з огляду на те, що він вже тривалий час не відновлює порушенні права позивача, а сам позивач не може належним чином реалізовувати власне право на користування розпорядження майном, зокрема 1/2 частиною належного йому житлового будинку, а тому вважає, що є підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 30 000 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 9 800,00 гривень.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт та заборону відчуження на належну ОСОБА_3 Ѕ частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача, та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, заяв, клопотань чи відзиву не подавав,причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, приватне акціонерне товариство «Київобленерго», направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив при прийнятті рішення врахувати подані письмові пояснення та позицію щодо підтримання вимог позивача. Також представник третьої особи подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що позов просить задовольнити, посилаючись на те, що ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електромережі будинку внаслідок самовільного підключення електроустановок струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відповідачем шляхом накидання проводів на ввідний провід в будинок.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини, що пожежа дійсно відбулася через замикання електромережі в частині будинку, що належить відповідачці та внаслідок пожежі знищено веранду будинку, речі домашнього вжитку, в тому числі пошкоджено частину будинку, що належить позивачу ОСОБА_2 та належні їй речі домашнього вжитку. Окрім того свідки підтвердили факт користування відповідачкою електричною енергією, шляхом самовільного підключення до електромережі.

За відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вислухавши представника позивача, позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу і відповідачу на праві власності належить по Ѕ частині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та право власності сторонами набуто в порядку спадкування.

Між попередніми співвласниками будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , після смерті яких сторони успадкували право власності по Ѕ частині будинку, було укладено Договір про порядок користування житловим будинком від 15.08.1987 року, відповідно до якого між ними було встановлено порядок користування будинком, а саме: до ОСОБА_2 переходить частина будинку, яка складається з двох житлових кімнат позначених на плані цифрами 1-2 площею 12,5 кв.м та 1-2 площею 8,3 кв.м., прихожа 1-І площею 17, кв.м., кухня 1-5 площею 8,7 кв.м. веранда площею 16,4 кв.м., Ѕ частина сараю, Ѕ частина погребу; до ОСОБА_6 частина будинку, яка складається з двох житлових кімнат, позначених на плані цифрами 1-3 площею 14 кв.м. та 1-4 площею кв.м., веранда 1-7 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 8,7 кв.м., комора 1-8 площею кв.м., веранда 1-7 площею 4,3 кв.м., Ѕ частина сараю, Ѕ частина погребу.

Зазначеного в Договорі про порядок користування житловим будинком від 15.08.1987 року порядку користування сторони по справі дотримувались успадкувавши по Ѕ частині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

14.05.2016 року сталося загоряння житлового будинку, у частині яка належить відповідачеві ОСОБА_3 , внаслідок чого житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зазнав суттєвих пошкоджень внаслідок дії на нього вогню, диму, копоті та води під час гасіння пожежі, було втрачено речі та майно позивача, які знаходилися у її частині будинку.

Відповідно до Акту про пожежу від 14.05.2016 року, який було складено начальником групи запобігання надзвичайним ситуаціям 4-ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області Іщенко ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 встановлено, що пожежа мала місце у веранді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 . В акті також зазначено, що ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електромережі будинку та внаслідок пожежі знищено: веранду будинку по всій площі, речі домашнього вжитку та пошкоджено: покриття та перекриття будинку, внутрішнє оздоблення стін, віконні рами, речі домашнього вжитку та встановлено, що прямі орієнтовні збитки від пожежі становлять 20 000,00 гривень, а побічні орієнтовні збитки становлять 40 180,00 гривень.

У висновку ТОВ «Агентство експертної оцінки України» вказується про вартість проведення відновлювального ремонту після пожежі, частини що належить ОСОБА_2 і розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 21.07.2017 року, яка становить двісті шість тисяч сто шістдесят гривень.

Відповідно до Договору №14 від 18.07.2017 року, ОСОБА_2 , сплатила за виконання робіт по проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту - 3 600 грн..

Рішеннями Обухівського районного суду Київської області від 13.05.2014 року, від 25.06.2014 року та від 07.07.2017 року встановлено неодноразові факти порушення ОСОБА_3 під час використання електричної енергії у будинку, який знаходиться за за адресою: АДРЕСА_1 Правил користування електричною енергією для населення, що виявилося у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі ПАТ «Київобленерго» за відсутності договірних відносин та відповідних засобів обліку електричної енергії, яка споживалась невизначений час не обліковувалась та не оплачувалась відповідачкою.

Відповідно до ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власне здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуваї майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної частке власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користуваї спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власні посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку у праві спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, прийнявши у спадщину у частинах житловий будинк, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , строни по справі прийняли на себе обов`яки виконувати умови Договору про порядок користування житловим будинком від 15.08.1987 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 8 та 9 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних пра інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє підстави зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов (склад): наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежеь у його здійсненні.

У ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 323 ЦК України встановлено, що ризик випадкового знищення випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержувати правил утримання жилого будинку прибудинкової території, правил пожежної безпеки.

Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 179 ЖК України).

Статтею 190 ЖК України встановлено, що громадяни, які заподіяли шкоду, будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМ України №572 від 08.10.1992 р. (у редакції чинній станом на 14.05.2016 року) власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

У ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 року № 5403-УІ передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Таким чинном, з огляду на встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що відповідач будучи власником Ѕ частини житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 не виконав свого обов`язку із забезпечення належного технічного стану електромережі власної частини будинку та її безпечної експлуатації енергетичних установок, що стало причиною короткого замикання вказаної електричної мережі внаслідок чого відбулось загорання в належній відповідачу частині будинку і сталася пожежа 14.05.2016 року, що спричинило матеріальну шкоду позивачеві у розмірі 206 160 гривень.

Ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зазначені позивачем обставини та розмір завданої матеріальної шкоди відповідачем не оспорено та спростовано не було.

Таким чином, суд вважає вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивачки на відшкодування матеріальної шкоди підлягають стягненню кошти в сумі 209 760 грн. 00 коп.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. з відповаідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтями 16, 23, 1167 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Під час судового розгляду стороною позивача не доведено факт моральних страждань та заподіяння моральної шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд встановив, що представником позивача до суду не надано доказів на її підтвердження. У зв`язку з викладеним зазначені витрати не можуть бути стягнуті у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 506, 70 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією.

Керуючись статтями 4,10,13 76-81, 141, 268, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Обухівський районний підрозділ Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у розмірі 209 760 грн. 00 коп. та понесені витрати на судовий збір 2506 грн. 70 коп., а всього стягнути 212 266 грн. 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Обухівський районний підрозділ Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (код ЄДРОПУ 23243188, юридична адреса: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Чумацький шлях, 32).

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2020 року.

Суддя