Провадження № 2-з/761/653/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катишева Сергія Вікторовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» про стягнення компенсації грошової компетенції вартості внесеного майна до статутного капіталу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» про стягнення компенсації грошової компетенції вартості внесеного майна до статутного капіталу.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 20.05.2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження

28.07.2020 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Катишев Сергій Вікторович подав до суду заяву про його забезпечення, в якій просив суд, накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти належні ОСОБА_2 в межах ціни позову1 500 000 грн.; корпоративні права та частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» (, адреса місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Володимира Сальського, 11 ) у розмірі 50 %.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення компенсації грошової компетенції вартості внесеного майна до статутного капіталу та те, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 проживає окремо від родини за невідомою адресою, у нього відсутні постійних дохід. Він є пенсіонером, а тому позивачка припускає, що в разі ухвалення рішення суду, відповідач не в змозі буде належними чином та в повному обсязі виконати зобов`язання, та відповідач може здійснити відчуження належних йому прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а також зазначена заява не містить належного мотивування необхідності накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також, на корпоративні права та на частку в статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» відповідача, як цього вимагає Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Натомість, представник заявника при зверненні до суду із даної заявою не надає відповідних беззаперечних доказів та, відповідно, не доведено того, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду. Крім цього, посилання представника заявника на існування ризиків ніяким чином не підтвердженні, оскільки не надано доказів їх існування. Адже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач може здійснити відчуження належних йому прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» .

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не було надано достатніх доказів обставин щодо можливості заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в цій справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому в разі задоволення позову.

Відтак, враховуючи те, що представником позивача не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений ним спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що визначений вид заходу забезпечення позову в певній мірі кореспондується з позовними вимогами, в той час як забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не може замінювати безпосередньо рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катишева Сергія Вікторовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» про стягнення компенсації грошової компетенції вартості внесеного майна до статутного капіталу.

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Катишева Сергія Вікторовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем екології та енергозбереження» про стягнення компенсації грошової компетенції вартості внесеного майна до статутного капіталу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: