ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/242/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/182/19 Категорія: 304000000 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ТОВ «Інвестиційна компанія»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Тишкевич Тетяни Василівни на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 20.11.2019 (ухвалене об 11 год. 06 хв. у залі судових засідань Шполянського районного суду, повний текст складено 29.11.2019, суддя в суді першої інстанції Побережна Н.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інвестиційна компанія» про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

13.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь 324000,00 грн. заборгованості, мотивуючи про те, що 05.10.2017 між сторонами укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, відповідно до п.2.1 якого розмір допомоги склав 324000,00 грн. Відповідно до п.3.1. договору позивач передає відповідачеві грошові кошти протягом 10 робочих днів з дати підписання цього договору, а згідно п.4.1 - строк повернення грошових коштів складає 365 днів та розпочинається з моменту підписання договору. 05.10.2018 закінчився строк повернення грошових коштів, однак відповідач їх не повернув. Між сторонами склалися партнерські стосунки, які виражалися не тільки у формі договорів поворотної фінансової допомоги. Також позивач працювала у відповідача на керівних посадах з 08.11.2017 по 31.01.2019. Свій обов`язок по поверненню грошових коштів відповідач не виконав, що обумовило звернення позивача з цим позовом до суду.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.07.2019 призначено судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту Черкаського НДЕКЦ МВС України. Однак призначену судом почеркознавчу експертизу підпису у квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.10.2017 на суму 324 000,00 грн. провести не вдалося по причині не надання оригіналу квитанції на вимогу судового експерта, що підтверджується повідомленням судового експерта Черкаського НДЕКЦ про неможливість проведення експертизи від 25.09.2019 №1/982.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 20.11.2019 позовні вимоги у справі задоволено повністю. Суд вказав, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за чинним договором.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач, діючи через представника, подав через відділення поштового зв`язку 28.12.2019 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позовних вимог у справі. Скаржник зазначає, що висновок суду про навмисне ненадання стороною відповідача для проведення судової експертизи авторства підпису директора підприємства оригіналу квитанції до прибуткового касового ордера від 05.10.2017 на суму 324000,00 грн. є помилковим, адже вказані документи у відповідача відсутні так як перебувають у позивача. Доказів одержання підприємством коштів від позивача у справі суду надано не було. Незрозуміло чому позивач не вирішила питання про повернення коштів у той період часу, коли працювала директором підприємства-відповідача, а звернулася з цим позовом до суду після того як звільнилася.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила суд відхилити апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 05.10.2017 між ТОВ «Інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір поворотної фінансової допомоги, згідно якого остання передає товариству кошти в розмірі, визначеному у п.2.1 цього договору (324000,00 грн.), а товариство зобов`язується повернути поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у визначений п.4.1 цього договору строк (365 календарних днів з моменту підписання договору). Поворотна безвідсоткова допомога надається з метою поповнення оборотних коштів товариства для забезпечення поточної господарської діяльності (п.1.2 договору).

Також за п.3.1 договору ОСОБА_1 передає поворотну безвідсоткову фінансову допомогу товариству протягом десяти робочих днів з дати підписання сторонами цього договору. У відповідності до п.п.5.1. та 5.2 згаданого договору до закінчення строку встановленого у п.4.1. цього договору товариство зобов`язується повернути ОСОБА_1 поворотну фінансову допомогу в повному обсязі. Поворотна безвідсоткова фінансова допомога вважається повернутою в момент передання ОСОБА_1 відповідних грошових коштів з каси підприємства або шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок. Відповідно до п.6.1 договору ОСОБА_1 має право вимагати повернення наданої поворотної безвідсоткової фінансової допомоги після закінчення строку, визначеного п.4.1. цього договору. Пунктом 8.1 договору передбачено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін та скріплення їх підписів печатками. Згідно п.8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується через 180 (сто вісімдесят) календарних днів, але в будь-якому випадку даний договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (а.с.7-8).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 05.10.2017 ТОВ «Інвестиційна компанія» прийняла від ОСОБА_1 на підставі договору поворотної фінансової допомоги від 05.10.2017 кошти в сумі 324000,00 грн. (а.с.9).

За змістом листа від 05.07.2018, адресованого директору ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 просила надати відомості про стан виконання укладеного між сторонами договору та просила вказати точний термін повернення коштів (а.с.10). цей лист було одержано 19.07.2018 (а.с.11).

Згідно записів у трудовій книжці №27-28 від 08.11.2017 та 05.06.2018 ОСОБА_1 призначено на посаду комерційного директора ТОВ «Інвестиційна компанія» згідно наказу №7/11 від 07.11.2017. Згідно наказу №30 від 05.06.2018 ОСОБА_1 звільнена із займаної посади за власним бажанням за ст.38 КЗпП. Згідно наказу №69 від 17.12.2018 ОСОБА_1 призначена на посаду генерального директора згідно рішення №1 від 13.12.2018 єдиного учасника ТОВ «Інвестиційна компанія». Згідно наказу №18-к від 31.01.2019 ОСОБА_1 звільнена від виконання обов`язків генерального директора за ст.36 п.1 КЗпП України, за згодою сторін, записи №№29-30 (а.с.12).

Згідно заяви про злочин від 05.03.2019 директора ТОВ «Інвестиційна компанія» він повідомив Шполянське ВП ГУНП в Черкаській області про дії, які вчинені групою осіб колишнім директором ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3 , що мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (шахрайство) та ч.1 і ч.3 ст.358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання документів, печаток, штампів), та просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та невідкладно розпочати досудове розслідування. (а.с.29-30).

Згідно довідки №05-1 від 05.03.2019, виданої ТОВ «Інвестиційна компанія», остання повідомила, що у 2017 році ні у касу підприємства, ні на розрахунковий рахунок у банку не надходило коштів від громадянки ОСОБА_1 (а.с.31).

За даними витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0000078 від 06.03.2019, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.190 ч.1 КК України. Короткий виклад обставин справи: - «05.03.2019 року до Шполянського ВП надійшла заява директора ТОВ «Інвестиційна компанія» ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа, впродовж 2017 -2018 років, шляхом зловживання довірою незаконно шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ТОВ «Інвестиційна компанія» (а.с.48).

Згідно копії витягу з касової книги за червень грудень 2017 року ТОВ «Інвестиційна компанія», сторінки 7-9, яка містить всього 41 сторінку, що скріплені підписом Головного бухгалтера Цехоцький С.А., та Генерального директора Цехоцький С.А., 25.09.2017 зафіксовано надходження коштів від ОСОБА_2 на суму - 2300,00 грн., які видані ОСОБА_5 ; 05.10.2017 зафіксовано надходження коштів в розмірі 100 000,00 грн., та 30 171,33 грн. (від кого отримано кошти не казано), з яких 30 171,33 грн. видано ОСОБА_2 , а 100 000,00 грн. - ОСОБА_5 ; 11.10.2017 зафіксовано надходження коштів від ОСОБА_2 на суму 9 900,00 грн., видано ОСОБА_5 9 900,00 грн. (а.с.50-54).

За даними копії трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 28.11.2016, виданої на ім`я ОСОБА_3 , 01.12.2017 зроблено запис за №62 у відповідності до якого остання була прийнята на тимчасові роботи до ТОВ «Інвестиційна компанія» на посаду бухгалтера згідно до трудового договору від 01.12.2017. Згідно запису №63 від 29.12.2017 ОСОБА_3 звільнена з робіт тимчасового характеру з посади бухгалтера за п.2 ст.36. КЗпП України, закінчення строку трудового договору. Підстава внесення запису трудовий договір від 01.12.2017 (а.с.74).

Згідно наказу ТОВ «Інвестиційна компанія» №32/1 від 10.05.2018 про звільнення «Я, ОСОБА_2 , звільняюсь та припиняю виконання обов`язків директора ТОВ «Інвестиційна компанія» з 10.05.2018 згідно з протоколом №10/05 загальних зборів учасників від 10.05.2018» (а.с.82).

Такими є фактичні обставини, встановлені судом при розгляді цієї справи. Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі мають наступне правове регулювання.

Позивач у справі доводить про наявність у відповідача перед нею заборгованості по договору про поворотну фінансову допомогу від 05.10.2017, а відповідач стверджує про те, що кошти на виконання цього договору позивач товариству не передавала, оскільки на підприємстві відсутні як примірник вказаного договору, так і докази надходження коштів у касу підприємства. При цьому, факт укладення та правомірність договору між позивачкою та підприємством відповідачем не спростовується, оскільки сторона, яка підписала його від імені підприємства визнає вказану ообставину.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Норми п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України визначають поворотну фінансову допомогу - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Крім того, ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За актуальним правовим висновком ВСУ від 08.06.2016 у справі №6-1103цс16 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Також за положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Апеляційний суд, враховуючи встановлені при розгляді справи фактичні обставини та подані сторонами докази, приходить до висновку про те, що договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційна компанія» підпадає під ознаки договору позики, за яким ОСОБА_1 є позикодавцем, а ТОВ «Інвестиційна компанія» - позичальником.

Факт одержання позики підтверджено відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера від 05.10.2017 на 324000,00 грн. (т.1 а.с.141).

Строк виконання зобов`язань ТОВ «Інвестиційна компанія» перед ОСОБА_1 по поверненню одержаних коштів (05.10.2018 - п.4.1 договору) є таким, що настав, отже остання вправі заявляти вимоги про стягнення наданих коштів до суду, враховуючи невиконання ТОВ в добровільному порядку своїх зобов`язань.

При цьому апеляційний суд не може погодитися із запереченнями відповідача (скаржника) в цій справі з приводу того, що належних та допустимих доказів одержання підприємством коштів від позивача у справі суду надано не було, адже факт передачі ОСОБА_1 ТОВ «Інвестиційна компанія» 324000,00 грн. підтверджується її примірником квитанції до прибуткового касового ордера від 05.10.2017, яку надано суду.

Постановою правління НБУ від 15.12.2004 №637 було затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Пунктом 3.3 вказаного Положення (у редакції, чинній на момент оформлення квитанції від 05.10.2017) передбачено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Згідно п.3.10 цього Положення прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися бухгалтером чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою, за допомогою друкарських машинок, комп`ютерних засобів чи іншими способами, які забезпечили б належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що позивач надала належні докази того, що кошти, які є предметом стягнення в цій справі, нею передавалися відповідачу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 05.10.2017 на 324000,00 грн., яка оформлена у відповідності до вищенаведених вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 №637.

Апеляційні доводи про те, що висновок суду першої інстанції про навмисне ненадання стороною відповідача для проведення судової експертизи авторства підпису директора підприємства оригіналу квитанції до прибуткового касового ордера від 05.10.2017, не свідчать про неправильне вирішення спору судом, адже відповідні фактичні обставини стосовно надходження коштів від позивача відповідачу було встановлено на підставі наданих позивачем доказів.

Також доводи скаржника про те, що позивач не подавала відповідний позов про стягнення заборгованості у той час, коли була директором товариства-відповідача, апеляційний суд відхиляє, адже за положеннями ст.ст.4, 13 ЦПК України особа може звертатися з вимогами про захист своїх порушуваних прав, свобод чи законних інтересів визначивши момент для цього на власний розсуд.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 20.11.2019 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 20.11.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інвестиційна компанія» про стягнення боргу за договором позики залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 12.02.2020 .

Суддя-доповідач

Судді