Дата документу 22.01.2020
Справа № 320/1873/19
Провадження № 2/937/169/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Рабушко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач КС «Мелітополь-кредит» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов обґрунтований тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 16.12.2014 стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь КС «Мелітополь-кредит» суму заборгованості за кредитним договором № 161-13к від 27.08.2013 у розмірі 4530 грн. 76 коп. Проте, на сьогоднішній день рішення суду так і не виконано. З тієї підстави, що рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, вважає, що кредитор вправі вимагати стягнення з боржників, в судовому порядку, сум інфляційних нарахувань та процентів річних, які по суті мають компенсаційний характер, аж до повного виконання грошового зобов`язання. Відповідачі безпідставно володіють коштами, а тому мають сплатити позивачу проценти за користування ними за період з 28.08.2014 по 01.03.2019 в розмірі 10546 грн., 3% річних з у розмірі 612 грн. 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 7079 грн. 01 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачка ОСОБА_2 надала до суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на припинення, кредитних зобов`язань відповідача ОСОБА_3 перед позивачем КС «Мелітополь-кредит», у зв`язку із винесенням 16.12.2014 Мелітопольським міськрайонним судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. Від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява про застосування до вимог позивача позовну давність строком у три роки.

В судовому засіданні представник позивача КС «Мелітополь-кредит» адвокат Харченко П.О. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рабушко В.С. позовну заяву не визнав, та просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явились з невідомих причин, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача КС «Мелітополь-кредит» адвоката Харченко П.О., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Рабушка В.С., вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 серпня 2013 року Кредитною Спілкою «Мелітополь кредит» із ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №161-13К, за умов якого, він отримав у позивача кредит на суму 6000 грн. строком на 12 місяців з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних від початкової суми кредиту/а.с.9-10/.

Крім того, 27 серпня 2013 року між Кредитною Спілкою «Мелітополь кредит» і відповідачками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були укладені договори поруки до кредитного договору №161-13К від 27.08.2013, згідно з якими, вони поручилися відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту у повному обсязі/а.с.12,13/.

Оскільки відповідачі свої зобов`язання за договором кредиту та договорами поруки не виконали, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.12.2014 у справі №320/9624/14-ц, яке набрало законної сили 16.01.2015, із відповідачів на користь позивача було стягнуто суму заборгованості за Кредитним договором №161-13К від 27.08.2013 у розмірі 4 530 грн. 76 коп./а.с.15-17/.

На теперішній час, рішення суду залишається невиконаним.

Кредитна спілка «Мелітополь кредит» в позовній заяві просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 проценти за користування кредитом у розмірі 10 546, 86 грн., три проценти річних у розмірі 612,96 грн., інфляційні витрати у розмірі 7079,01 грн., разом 18 238,83 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку що встановлені договором.

Судом встановлено, що Кредитний договір №161 13К від 27.08.2013 було укладено на строк 12 місяців.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування 27 серпня 2014 року, а тому починаючи із зазначеної дати Кредитна спілка «Мелітополь кредит» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих за період з 28.08.2014 не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Вказані висновки відповідають висновкам викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2018 року у аналогічній справі №647/390/16-ц, провадження №61-33001св18.

Оскільки позовні вимоги є безпідставними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені позову по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4,12, 13, 81, 89, 133,141,263,264,265, 273 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 625, 1049 - 1050ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні відомості учасників справи:

Позивач: Кредитна спілка «Мелітополь-кредит», ЕДРПОУ 35238686, МФО 320478, р/р НОМЕР_1 АБ «УКРГАЗБАНК» м. Київ, адреса: 72311, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, 82.

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. М. Мелітополь, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. С. Надеждене Приавзовського району, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 і.к. НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродж. М. Дніпродзержинськ, Дніпропетровській області, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_3 , і.к. НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2020 року

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ