Справа №649/778/19
Провадження №2/649/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судового засідання Погорілої О.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала заяву б/н від 17.09.2010 року згідно якої отримала кредит у розмірі 16000.00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "тарифами банку", які викладені на банківському сайті "http://privathank.ua" складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на ріку. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.05.2016 року має заборгованість - 54045 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 5695 грн. 72 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15890 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27659 грн. 96 коп. - пеня за прострочене зобов`язання; 1750 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованою пенею на несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2549 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ "Приватбанк", а тому представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.09.2010 року розмірі 54045 грн. 76 коп. станом на 21.05.2019 року.

25.09.2019 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позов у якому зазначила, що з доводами, викладеними ПАТ "Приватбанк" у позовній заяві про стягнення з неї заборгованості за кредитом, вона не згодна. Відповідно до матеріалів справи, позивач стверджує, що нею подано 17.09.2010 заяву про видачу кредиту з відсотковою ставкою 27,6 % річних. Водночас, як зазначає позивач у доданому розрахунку ціни позову, процентна ставка постійно підвищувалася, і у різні періоди становила 32,4 % та 42 %. Доказів правомірності збільшення вказаних ставок позивачем надано не було, так само, як і доказів змін кредитної політики банку в односторонньому порядку. Отже, позивачем безпідставно завищено процентну ставку за кредитом і необгрунтовано вимагається стягнення з неї вказаної суми боргу. У своєму позові банк постійно посилається на умови Договору про надання банківських послуг. Але вона ніякого подібного Договору не підписувала. Також вона незгодна із позицією позивача стосовно того, що "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою" та "Тарифи банку" складають Договір. Ніхто її про ці умови не повідомляв, ніяких подібних документів вона не підписувала. Також її не було повідомлено про те, що саме ці "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою" та "Тарифи банку" будуть застосовані до неї, вона не брала на себе ніяких зобов`язань зі сплати таких завищених відсотків, комісій банку, винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а тому просить суд позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення.

06.11.2019 року представник АТ КБ "Приватбанк" надав до суду відповідь на відзив у якій зазначив, що викладені відповідачем у відзиві обставини не визнає, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засідання позов підтримала, вважає його обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що позов не визнає та просить суд розглядати справу у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 17.09.2010 року між АТ КБ "Приватбанк" та відповідачем - ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте у відповіді на відзив представник відповідача вже вказує розмір отриманого кредиту 11000.00 грн, тобто представником позивача при підготовці матеріалів позову та матеріалів відповіді на відзив не було визначено, у якому саме розмірі ОСОБА_2 отримала кредит на підставі підписаної нею 17.09.2010 року заяви.

У заяві від 17.09.2010 року зокрема зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До Анкети - заяви банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Так, долучений витяг не містить жодних відомостей про дату його формування, а розміщена у ньому інформація має п"ять різних видів банківських послуг без жодної вказівки на вид, який був наданий відповідачу.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 21.05.2019 становить 54045 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 5695 грн. 72 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15890 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27659 грн. 96 коп. - пеня за прострочене зобов`язання; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2549 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова), і з вказаного розрахунку не можливо встановити, у якому ж саме розмірі ОСОБА_2 отримала кредит на підставі поданої нею заяви оскільки: 5695 грн. 72 коп. (заборгованість за тілом кредиту) + 15890 грн. 28 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту)=21586.00 грн., що значно перевищує заявлені у позові 16000.00 грн. та у відповіді на відзив 11000.00 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 17.09.2010 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.09.2010 року, посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей про надану відповідачу кредитну лінію, та підтверджень того, що саме ці умови кредитування та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Саме до таких вищезазначених висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по цивільній справі № 342/180/17.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17.09.2010) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08.07.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви довідку про умови кредитування та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком довідка про умови кредитування з використанням кредитки та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.09.2010 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Такі висновки також викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по цивільній справі № 342/180/17.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 17.09.2010 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_2 на підставі анкети - заяви від 17.09.2010 року кошти у розмірі 1300 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд приходить висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк"» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_2 підлягає заборгованість в розмірі 1300 грн. 00 коп., тобто заборгованість за фактично наданим тілом кредиту.

В задоволенні інших позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" необхідно відмовити.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судового збору, понесеного останнім пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, як це передбачено ст. 141 ЦПК України у розмірі 46 грн. 10 коп.

На підставі ст.ст. 526, 611, 629, 634, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 206, 223, 263, 265, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.09.2010 року у розмірі 1300 гривень 00 копійок (тіло кредиту), та судові витрати у розмірі 46 гривень 10 копійок, а всього кошти у сумі 1346 (одна тисяча триста сорок шість) гривень 10 копійок.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", , місце реєстрації юридичної особи: вул. Грушевського 1Д, м. Київ, 01001.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.02.2020 року

Головуючий підпис