ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4356/20 Справа № 178/1947/15 Суддя у 1-й інстанції - Цеберябий Б.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , Криничанська селищна рада Криничанського району Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним, поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, за яким просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а також автомобіль Рено-трафік, державний номер НОМЕР_1 ; заборонити до набрання чинності рішенням суду по даній справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо належного ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , та належного ОСОБА_1 , 1050 року народження, автомобіля Рено-трафік, державний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року накладено арешт на належний ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ; заборонено до набрання чинності рішенням суду по даній справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо належного ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , та належного ОСОБА_1 , 1050 року народження, автомобіля Рено-трафік, державний номер НОМЕР_1 ; в задоволенні решти заяви ОСОБА_1 , 1975 року народження, відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині заборони до набрання чинності рішення суду по даній справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо належного ОСОБА_1 , 1050 року народження, автомобіля Рено-трафік, державний номер НОМЕР_1 скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, не оцінив рівноцінності виду забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову по даній справі є визнання правочину недійсним, поділ майна подружжя.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано частково задовольнив заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, не оцінив рівноцінності виду забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом позову є визнання правочину недійсним, поділ майна подружжя, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко