Справа № 379/1604/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Таращанська міська рада Київської області, Таращанський районний сектор управління державної міграційної служби України у Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності в Україні 24.08.1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13.11.1991,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою і просить суд встановити факт того, що вона постійно проживала на території України ( АДРЕСА_1 ) з 1986 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991. В обгрнтування заяви зазначає, що в грудні місяці 1986 року вона разом зі своїм чоловіком переїхала на постійне місце проживання до будинку його матері за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає до даного часу. З 1986 року за межі України вона не виїжджала. В 2019 році вона виявила у себе відсутність паспорта громадянина України, який не отримувала через часті тривалі проблеми в особистому житті та із тривалими розладами власного здоров`я. Необхідність легалізації свого стану на території України заявниці потрібно для оформлення своїх спадкових прав після чоловіка. В зв`язку з чим, в жовтні місяці 2019 року, з метою відновлення інформації щодо свого місця проживання на території України, вона звернулася до Таращанського РС УДМСУ в Київській області, проте у наданні даної інформації їй в усній формі відмовлено та запропоновано звернутися до суду.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, її представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність заявниці, просить задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Таращанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву визнає в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Таращанського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву визнає та не заперечує проти її задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу положень Закону України "Про громадянство України", Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (24 серпня 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом.

Судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в «г. Воронеж». 24.04.1981 заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , уродженцем м. Тараща Київської області, що підтверджується копією Свидетельства о заключении брака серії НОМЕР_1 від 24.04.1981 року, виданого «отделом ЗАГС Советского района г. Владивосток» (а.с. 16).

З грудня місяця 1986 року заявниця спільно з чоловіком переїхали проживати до родинного будинку матері чоловіка, ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією акта депутата про обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї від 19.11.2019 року, та копіює будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за вказаною адресою постійно та дані про особу встановлені на підставі паспорта НОМЕР_2 виданого Отделом внутрених дел Советского района г. Владивосток (а.с.13-15,18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в місті Тараща Київської області народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 10.03.1987 року (а.с. 17).

Донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.09.1993 року по 31.08.1994 року відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) компенсуючого типу Барвінок (а.с.9).

З 01.09.1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року донька заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчалася в АДРЕСА_3 школі АДРЕСА_4 м. Тараща Київської області (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 (а.с. 12). Для оформлення своїх спадкових прав після чоловіка у заявниці виникла необхідність легалізації свого стану на території України. Заявниця не отримувала паспорта громадянина України. А тому, з метою відновлення інформації щодо свого місця проживання на території України, та неможливості вирішення цього питання в позасудовому порядку, заявниця звернулася до суду з даною заявою.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема: постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Особи, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1999 року.

У пункті 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» умовою прийняття до громадянства України є, зокрема, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що судом беззаперечно встановлений факт проживання заявника ОСОБА_1 на території України, починаючи з грудня місяця 1986 року по даний час, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт проживання останньої в Україні станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 3, 10-13, 19, 69,77, 78, 81, 209, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживала на території України ( АДРЕСА_1 ) з 1986 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін