Справа № 445/1427/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"25" серпня 2020 р. суддя Золочівського районного суду Львівської області Пилип`як П. В. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :

13.08.2020 представник ОСОБА_1 адвокат Темех Ігор Теодозійович звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів підписана представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Темехом І.Т. На підтвердження повноважень представника до заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від 28.11.2019, укладеного між заявницею та Адвокатським об`єднанням "Львівська адвокатська компанія".

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Положеннями ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В порушення вимог цих норм, представником заявниці не подано документ, що підтверджує його повноваження, оскільки договір про надання правової допомоги є неналежним документом на підтвердження повноважень адвоката як представника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

За таких обставин вважаю, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити.

Окрім того, слід звернути увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави для висновку про те, що право на отримання аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитини.

Проте, доказів проживання неповнолітніх дітей разом із заявницею до заяви про видачу судового наказу не надано, що перешкоджає встановленню обставин про наявність у ОСОБА_1 права вимоги у розумінні ч.2 ст.160 ЦПК України.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяП. В. Пилип`як