Справа № 169/789/19
Провадження № 2/169/223/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Гаврилюк Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_6 заповіту на вказане майно не складала, в зв`язку чим після її смерті між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий будинок належить позивачу. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є позивач та відповідачі, як діти спадкодавця. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спадщину після смерті матері не приймали та не претендують на неї. Вказуючи, що він проживав з матір`ю на день її смерті та у встановлені законом порядку і строки подав заяву про прийняття спадщини після її смерті, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 .
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 109, 110). 13 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_7 подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі та за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 114).
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 115-117), про причини неявки суд не повідомляли, відзиви на позов не подавали.
Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_6 підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 по селу Купичів Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 12).
Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 59 на звороті).
До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1» з прибудовою «а», загальною площею 94,5 кв. м, житловою площею 63,0 кв. м, літня кухня «Б1» з погребом «б», хлів «В1», хлів «в», вбиральня «Г», навіс «Д1» (а.с. 16-18).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).
Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Встановлено, що учасники справи, як діти спадкодавця ОСОБА_6 , належать до першої черги спадкоємців за законом (а.с. 8, 42-44).
Чоловік спадкодавця ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 107).
Позивач постійно проживав із матір`ю ОСОБА_6 на день її смерті (а.с. 105), 14 травня 2018 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 46 на звороті).
Відповідачі з спадкодавцем на день її смерті не проживали (а.с. 105).
Відповідач ОСОБА_2 12 березня 2018 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 (а.с. 36 на звороті).
Заповіту на спадковий будинок за життя ОСОБА_6 не складала, свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 41).
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , як діти спадкодавця - спадкоємці першої черги за законом, в контексті положень частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_6
7 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 перейшов у спадщину позивачу ОСОБА_1 (а.с. 14).
Постановою приватного нотаріуса від 7 серпня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_6 (а.с. 13).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 24/2018 до майна померлої ОСОБА_6 (а.с. 36-65), з яких також видно, що інші спадкоємці, зокрема, і відповідачі у цій справі, окрім ОСОБА_2 , із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 до нотаріуса не зверталися.
Доводи відповідача ОСОБА_4 про наявність у неї права на спадкування після смерті матері в зв`язку з тим, що її місце проживання зареєстроване за тією ж адресою, що й спадкодавця, на увагу не заслуговують, оскільки для визнання спадкоємця таким про прийняв спадщину в контексті положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України потрібно встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а зареєстроване місце проживання спадкоємця і спадкодавця не має правового значення для прийняття спадщини і зв`язку з тим, що обов`язковою умовою прийняття спадщини спадкоємцем, який не проживав зі спадкодавцем на день відкриття спадщини є подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України.
Відповідно до записів у погосподарській книзі № 1 по селі Купичів за 2011-2015 роки разом із ОСОБА_6 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована відповідач ОСОБА_4 , але фактично не проживала з нею з 2014 року (а.с. 105).
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає і відповідачами суду надано не було, жодних клопотань відповідачами не заявлялося.
Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. - по 192 грн 10 коп. з кожного.
На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А1» з прибудовою «а», загальною площею 94,5 кв. м, житловою площею 63,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б1» з погребом «б», хлів «В1», хлів «в», вбиральня «Г», навіс «Д1», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4.
Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4.
Повне рішення складено 13 лютого 2020 року.