Справа №489/6291/19
Провадження №2-о/489/980/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 серпня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Матяєвою С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом
Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила: встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/3 частки кімнат у квартирі спільного заселення АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона зі спадкодавцем перебувала в зареєстрованому шлюбі. З 2000 року вона та ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . В 2004 році вона була знята з реєстрації за вищевказаною адресою та зареєструвалася в сусідній квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . Проте, весь цей час вона проживала за місцем реєстрації ОСОБА_3 . Стан здоров`я ОСОБА_3 був незадовільним, він часто хворів та потребував лікування та стороннього догляду, яку вона йому надавала. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частки квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Заповіту останній не складав. Вона, у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1978 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
З паспорту позивачки серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2000 року по 06 серпня 2004 року, з 06 серпня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Позивачка зазначає, що вона хоча і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 проте, фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком.
Згідно Акту про встановлення факту проживання від 13.07.2020 року, підписаного сусідами позивачки, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , згідно паспорту, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по теперішній час.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сімєю як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 . Коли ОСОБА_3 захворів, ОСОБА_1 доглядала за ним. До теперішнього часу ОСОБА_1 проживає за вищевказаною адресою.
Відповідно до листа Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 15.11.2019 року за вих. № 19.03.03-12/8737/19, за відомостями з департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 22.08.2018 року ОСОБА_3 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частку квартир спільного заселення АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 за життя заповіту не складав.
17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Олефір М.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
17 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Олефір М.Ю. з заявою про відмову від спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. з заявою про витребування з Державного нотаріального архіву Миколаївської області спадкової справи № 9/2018, яка була заведена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Олефір М.Ю., у зв`язку з припиненням нею нотаріальної діяльності та передачею всіх справ до Державного нотаріального архіву Миколаївської області.
02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте, постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2019 року за вих. № 237/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з пропущенням строку, встановленого для прийняття спадщини.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 9/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Згідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 23 Постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.
Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.
Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2004 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартир спільного заселення АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Мколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «20» серпня 2020 року.