Справа № 369/1909/20
Провадження №2-з/369/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, посилаючись на те, що починаючи з 11.07.2019 року він надав ОСОБА_2 позику на загальну суму 262 000 доларів США, що на момент подання заяви в еквіваленті становить 6 306 340,00 грн..

За умовами договору позики ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути грошові кошти до 11 січня 2020 року.

Заявник у заяві зазначав, що станом на 10 лютого 2020 року ОСОБА_2 борг не повернула, чим порушила виконання свого зобов`язання.

У зв`язку із простроченням терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, заявник вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом та заявою про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії та вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо речових прав похідних від права власності щодо майна: об`єкту незавершеного будівництва житловий комплекс «Золотий ключик», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку під кадастровими номерами э:01:005:5119, загальною площею 0.1483 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами э:01:005:5120, загальною площею 0.1971 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами э:01:005:5121, загальною площею 0.3041 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під кадастровими номерами э:01:005:5122, загальною площею 0.4928 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечуєтьсязабороною вчиняти певні дії.

Згідно положень п. 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки заявник не довів, що вид забезпечення позову, який він просить застосувати, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Заявником не надано доказів, яка вартість нерухомого майна на час розгляду даної заяви у суді, що унеможливлює з`ясувати співмірність заявлених вимог із видом забезпечення позову, які просить застосувати заявник.

Крім того, заявником не вказано, з якими позовними вимогами і конкретно до кого з відповідачів позивач має намір звернутися до суду, що унеможливлює з`ясування обсягу позовних вимог, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, із позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук