Справа №345/54/20
Провадження № 2/345/270/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Коли позивач звернулася в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на вищевказане домоволодіння, їй було відмовлено у зв`язку із наявністю самочинного будівництва. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення даного позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.6). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу (а.с.9).

Як видно з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. від 31.07.2018 року (а.с.7) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 у зв`язку із наявністю самочинного будівництва.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 07.03.2000 року, виданого виконкомом Завадківської сільської ради на підстав рішення виконкому Завадківської сільської ради від 14.02.2000 року №4 (а.с.13), ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності належало будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 27.06.2019 року №00258, станом на 07.03.2000 року (момент здійснення реєстрації права власності) до складу домоволодіння АДРЕСА_1 входили: «А» - житловий будинок, «Б» - стайня, «В» - стодола, «Г» - сарай, «Д» - сарай, «Е» - убиральня, «Ж» - літня кухня, №1 ворота, №2 криниця. Станом на 27.06.2019 року (момент здійснення обстеження) до складу домоволодіння входили: «А» - житловий будинок, «Б» - стайня, «В» - стодола, «Г» - гараж, «Д» - сарай, «Е» - убиральня, «Є» - комора, №1 ворота, №2 криниця, №3 огорожа. При цьому загальна площа літера «А» - житловий будинок збільшилася на 32,9 кв.м., а житлова площа збільшилася на 6,1 кв.м. в результаті реконструкції літери «Ж» - літньої кухні в житловий будинок та будівництва прибудови; літера «Г» - сарай реконструйовано в гараж; літера «Є» комора збудована; №3 огорожа збудована Зі слів заявника будівельні роботи проведені в 2002-2003 роках. Заявником не представлено дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт. (а.с.14).

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-17) вбачається, що прибудова під літерою «А2» - збудована в 2002 році, літера «Г» гараж, літера «Є» комора - збудовані в 2003 році; при цьому вказано, що на виконання зазначеного виду робіт не представлено дозвільних документів, літера «А1»- реконструйовано без дозвільних документів.

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Ч.3 ст. 376 ЦК України зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловлена правова позиція про те, що право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

З довідки від 03.01.2020 року №03, виданої виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району (а.с.19), вбачається, що споруди побудовані на земельній ділянці, яка належала її матері ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до відповіді відділу містобудування та архітектури Калуської районної державної адміністрації від 16.09.2019 року №22 (а.с.18) індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 побудовані з дотриманням державних будівельних норм.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10).

Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана ним до суду заява. Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст.200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 11.02.2020 року.

Головуючий