справа № 361/3343/20
провадження № 2/361/2529/20
УХВАЛА

28 липня 2020 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів за договором про спільну діяльність,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 107000 грн. за договором про спільну діяльність від 09 жовтня 2015 року.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року дану позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків цієї позовної заяви, а саме: визначитися з позовними вимогами, подавши до суду позовну заяву в новій редакції, та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору відповідно до заявлених позовних вимог, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

19 і 24 червня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Величко В.П. електронною поштою та Укрпоштою подав до суду позовну заяву в новій редакції, у якій уже просить: 1) розірвати договір про спільну діяльність, який укладений 09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 2) стягнути із відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 107000 грн. за даним договором. До цієї позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1070 грн.

За змістом і формою позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із ч.4 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі до суду позовної заяви складає не більше 10510 грн. та не менше 840 грн. 80 коп.

Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подається фізичною особою, сплачується судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі позовної заяви складає 840 грн. 80 коп.

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із позовної заяви в новій редакції, поданої ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 02 червня 2020 року, видно, що позивачем збільшено позовні вимоги та заявлено ще одну позовну вимогу про розірвання договору про спільну діяльність від 09 жовтня 2015 року, яка є вимогою немайнового характеру, при цьому, квитанцію про сплату судового збору за дану вимогу в розмірі 840 грн. 80 коп. до позовної заяви ним не додано.

Крім того, вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, суди повинні перевіряти належність справ до їх юрисдикції, предметної, суб`єктної та територіальної підсудності справи суду, до якого позивачем подано відповідний позов.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України (цивільна юрисдикція).

Згідно із нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого та правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судом процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 у позовній заяві вказав таку адресу місця проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи зареєстрованого місця перебування відповідача ОСОБА_2 було зроблено відповідні запити до Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області та Княжицької сільської ради Броварського району Київської області.

За відомостями, що надійшли до суду із зазначених органів реєстрації вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , дата народження невідомо, паспорт серії НОМЕР_1 , у місті Бровари, Броварському районі чи Київській області зареєстрованим не значиться.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що судом здійснені заходи для з`ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи зареєстрованого місця перебування ОСОБА_2 , однак будь-якої інформації про те, що відповідач зареєстрований або був зареєстрованим у місті Бровари або Броварському районі зазначені відповіді не містять, що свідчить про те, що місце реєстрації проживання відповідача невідоме.

У ч. 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Будь-якої інформації про те, що на території міста Бровари чи Броварського району знаходиться майно відповідача ОСОБА_2 або вони є його постійним місцем заняття (роботи) позовна заява ОСОБА_1 не містить, що позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи Броварському міськрайонному суду Київської області та відкрити провадження у цій справі.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що саме на позивача покладено обов`язок зазначити відому йому інформацію про відповідача, зокрема, зареєстроване місце проживання чи перебування, місцезнаходження його майна чи постійне місце його заняття (роботи).

Із доданої до позову копії заяви ОСОБА_1 про відмову у подальшій участі, розірванні договору про спільну діяльність та повернення грошових коштів від 24 грудня 2019 року видно, що за домовленістю між сторонами ОСОБА_2 зобов`язувався здійснити будівництво СТО на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності, на цій земельній ділянці на початку 2018 року почало діяти СТО, проводиться технічне обслуговування автомобілів.

Наведене свідчить про те, що позивачу ОСОБА_1 відоме місцезнаходження майна відповідача ОСОБА_2 .

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України, не відповідає.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 необхідно усунути вказані в ухвалі недоліки позовної заяви, а саме: надати суду інформацію про те, що у місті Бровари чи Броварському районі знаходиться майно відповідача ОСОБА_2 або вони є його постійним місцем заняття (роботи) та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за заявлену ним вимогу немайнового характеру про розірвання договору.

Інакше позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 27, 28, 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів за договором про спільну діяльність залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.