Справа № 152/1142/18
Провадження № 22-ц/801/135/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 рокуСправа № 152/1142/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Копаничук С.Г.,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи: заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа -Джуринська сільська рада Шаргородського району,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шаргородського районного суду від 14 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Соколовської Т.О. у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи - органу опіки і піклування Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки,-

В с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки з призначенням його опікуном. Вказав, що вказана особа є його рідною тіткою, братом якої є його батько - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки документальні підтвердження того, що він є сином ОСОБА_4 відсутні, родинні відносини між батьком і ОСОБА_3 встановлені рішенням суду ,а тітка з 2014 року неодноразово лікувалась в психоневрологічній лікарні, мала діагноз «шизофренія», була інвалідом 2 групи і ,не віддаючи звіт своїм діям, подарувала свою квартиру невідомим особам, просив його заяву задовольнити. До заяви додав експертне заключення ТОВ «Медикал Геномикс Украина 2000» від 16.07.2018 року про біологічне споріднення із ОСОБА_3 із результатом імовірності споріднення -99,9666%. Вказав, що звернення із заявою йому необхідно для вирішення питання про призначення його її опікуном і забезпечення захисту її майнових і немайнових прав та інтересів.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 21.08.2018 року заяву ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3 недієздатною та встановлення над нею опіки повернуто заявнику.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 03.09.2018 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 14.11.2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник просять зазначену ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права ,а по справі постановити нову ухвалу, якою його вимоги задовольнити. Послались на те, що суд безпідставно дійшов висновку про необхідність залишення заяви без розгляду через наявність спору про право, оскільки із матеріалів справи вказане не вбачається.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, учасників справи. перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали , в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.7 ст.19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Отже, обов`язком суду при розгляді справи окремого провадження є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, в порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що в серпні 2018 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки з призначенням його опікуном. При цьому заявник вказав, що встановлення цього факту йому для відновлення майнових і немайнових прав ОСОБА_3 , оскільки остання , будучи недієздатною і не усвідомлюючи своїх дій ,вчинила правочини, чим позбавила себе майна ,а також майном його тітки та батька ОСОБА_4 незаконно заволоділи треті особи .Вказав ,що від часу виникнення недієздатності ОСОБА_3 залежить послідуюче визнання вчинених правочинів недійсними.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 21.08.2018 року заяву ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3 недієздатною та встановлення над нею опіки повернуто заявнику.

Ухвалою Шаргородського районного суду від 03.09.2018 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина.

У заяві до суду про забезпечення позову від 13.03.2019 року шляхом заборони Шаргородській нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії по оформленню спадщини ОСОБА_1 зазначив, що після смерті тітки залишилось майно на яке він претендує ,оскільки подав заяву про прийняття спадщини. Зазначив, що крім нього інших родичів у ОСОБА_3 немає. (а.с.78 т.1)

Ухвалою суду від 25.03.2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право (т.1 а. с. 106 - 108).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2019 року скасовано ухвалу Шаргородського районного суду від 25.03.2019 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1 а. с. 147- 148).

24.07.2019 року Шаргородським районним судом витребувано з Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (т.1 а. с. 157 - 225).

Із спадкової справи №538/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , вбачається, що 10.09.2018 року до Шаргородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом. (т.1 а. с. 161).

20.10.2018 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся і заявник ОСОБА_1 , вказуючи ,що є спадкоємцем за законом, в якій повідомляв нотаріуса про те, що у провадженні Шаргородського райсуду знаходиться справа про встановлення факту родинних відносин між ним і ОСОБА_3 ,а також проводиться досудове розслідування по факту незаконного заволодіння грошима останньої .З такими заявами ОСОБА_1 звертався до нотаріуса ще двічі. (т.1 а. с. 170 - 173)

15.05.2019 року Шаргородською державною нотаріальною конторою на ім`я спадкоємця за заповітом ОСОБА_5 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що на час розгляду судом заяви про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , на спадщину після її смерті претендував не лише заявник ,а й інша особа, а відтак, наявний спір про право цивільне ,що впливає на обсяг цивільних прав та обов`язків в інших правовідносинах третіх осіб, які не були залучені до участі в справі як заінтересовані особи.

Колегія суддів вважає, що суд вірно оцінив докази та встановив обставини у справі,

правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права і дійшов обгрунтованого висновку про наявність спору про право та необхідність з цієї підстави залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду .

Доводи апеляційної скарги ,що зводяться до наведення обставин подачі заяви про встановлення факту родинних відносин , переказу змісту цієї заяви ,дій суду в процесі розгляду цієї заяви, не заслуговують на увагу, так як не спростовують ні фактів подачі заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 як ОСОБА_1 так і ОСОБА_5 , так і правильних висновків суду.

У матеріалах оглянутої судом спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , відкритої нотаріусом під час перебування на розгляді у суді заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин , наявні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , дані щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_5 , а у матеріалах судової справи - заяви ОСОБА_1 до суду про прийняття ним спадщини та про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії по оформленню спадщини.

З врахуванням викладеного безспірно вбачається намір заявника ОСОБА_1 успадкувати майно ОСОБА_6 , а тому при розгляді його заяви про встановлення факту родинних відносин з останньою суд обґрунтовано дійшов висновку про існування спору про право, а тому підставно залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши право на звернення до суду з позовом .

При цьому колегія суддів враховує, що за змістом норм діючого законодавства, спір про право має місце тоді, коли заінтересована особа претендує на спадкове майно поряд із заявником.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 57 від 30 травня 2008 року" Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Тому доводи апеляційної скарги про відсутність спору про право є такими, що не грунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шаргородського районного суду від 14 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.
Судді:Медвецький С.К.

Оніщук В.В.