Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Івасенко М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 137809 гривень 64 копійки, мотивуючи тим, що 31 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з 01 вересня 2014 року у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01 квітня 2015 року - 43,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач надала суду відзив на позовну заяву, щодо задоволення позову заперечує, просить повністю відмовити в його задоволенні, також у відзиві просила застосувати до усіх позовних вимог строк позовної давності.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 31 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір на отримання кредиту у розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії заяви, витягу з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови).

З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк", погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „Приват Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк".

У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача на 01 грудня 2019 року становить 137809 гривень 64 копійки, в тому числі: 0 - заборгованість за тілом кредиту, 13979 гривень 60 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2051 гривня 58 копійок - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625, 114739 гривень 91 копійка - нарахована пеня, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 6538 гривень 55 копійок - штраф (процентна ставка).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на копію заяви відповідача та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки надані позивачем Умови не підписані відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним.

Крім того, суд зауважує на те, що у позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач отримала кредит у сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, проте, з копії заяви відповідача вбачається, що сума кредиту становить 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення цієї складової частини заборгованості, слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, враховуючи те, що заява відповідача не містить інформації про те, який вид картки було отримано останньою, а також не містить обов`язку відповідача сплатити пеню за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафів за порушення строків платежів, суд приходить до висновку, що вона не може бути належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідача за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, а також нарахування відповідачу пені та штрафів.

Отже, суд дійшов переконання що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Ухвалюючи рішення суд зважає на те, що відповідач просила застосувати позовну давність.

Проте, враховуючи те, що суд дійшов про безпідставність позовних вимог позивача, заява відповідача про позовну давність не підлягає застосуванню судом.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 611, 626, 628, 638, 1050, 1054 ЦК України та статтями 4, 12, 81, 141, 223, 245, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" (м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_1 , МФО 305299 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31грудня 2007 року, що становить 137809 гривень 64 копійки, в тому числі: 0 - заборгованість за тілом кредиту, 13979 гривень 60 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2051 гривня 58 копійок - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625, 114739 гривень 91 копійка - нарахована пеня, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 6538 гривень 55 копійок - штраф (процентна ставка), відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: І. С. Піщуліна