Справа № 369/4450/20
Провадження № 2/369/3017/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25.08.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що третя особа 01.07.2019 о 17.50 в м. Києві, по бул. Петрова, 44, керуючи транспортним засобом Volvo FM 12 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності відповідачу, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з транспортним засобом MINI, д.н.з. НОМЕР_3 , що на праві власності належить позивачу. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Зі слів позивача, третя особа є працівником відповідача, під час ДТП виконував трудові функції.

Позивач відновив своє пошкоджене майно, відповідно до актів виконаних робіт від 31.10.2019 та від 30.12.2019, виданих спеціалізованим (офіційним) СТО - ТОВ «АВТ Баварія Київ», вартість такого відновлення становить 216 313,84 грн.

На думку позивача, вказана сума є його реальними збитками, що він поніс внаслідок ДТП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай», страховиком було сплачено 99 000 грн. страхового відшкодування, таким чином, позивач вважав, що розмір його вимог до відповідача, як до роботодавця винуватця ДТП, щодо сплати матеріального збитку становить 117 313,84 грн.

Також позивач вказував, що він зазнав й інших витрат: вартість проведення оцінки матеріального збитку (експертизи) - 2 372,00 грн., дефектування пошкодженого транспортного засобу на СТО - ТОВ «АВТ Баварія Київ» - 2 880,00 грн., оренда транспортного засобу - 56 451,61 грн., витрати на нотаріальне посвідчення договору оренди транспортного засобу - 3 700,00 грн., відновлення державних реєстраційних знаків - 420,00 грн.

Також позивач зазначив, що поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та під час подачі даного позову сплатив 2 440,00 грн. судового збору.

Крім того, позивач стверджував, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює з врахуванням принципів розумності та справедливості у розмірі 50 000,00 грн.

З огляду на викладене та посилаючись на норми закону, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки внаслідок ДТП у розмірі 117 313,84 грн., фактичні понесені збитки у розмірі 65 823,61 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., судовий збір у розмірі 2 440,00 грн.

Ухвалою судді від 10.04.2020 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій він заперечив проти задоволення позовних вимог, вважав їх безпідставними та недоведеними.

Позивачем було подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він заперечував проти доводів відповідача та підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, причини своєї неявки невідомі.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2019 у справі № 755/10840/19 третя особа 01.07.2019 о 17.50 в м. Києві, по бул. Петрова, 44, керуючи транспортним засобом Volvo FM 12, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом, який стояв попереду «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_4 , Mini Ukl/X, державний номер НОМЕР_3 , «Volkswagen Caddy», державний номер НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Третю особу було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

З вказаної постанови вбачається, що третя особа є працівником відповідача, на це посилається позивач, в тому числі і що під час ДТП він виконував трудові функції, вказане було визнано відповідачем у відзиві.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль, за кермом якого був третя особа під час ДТП, належить відповідачу, а Mini Ukl/X, державний номер НОМЕР_3 , - позивачу.

Позивач відновив своє пошкоджене майно, що підтверджується актами виконаних робіт від 31.10.2019 та від 30.12.2019, виданими спеціалізованим (офіційним) СТО - ТОВ «АВТ Баварія Київ», вартість такого відновлення становить 216 313,84 грн.

Позивачем було сплачено ТОВ «АВТ Баварія Київ» за ремонт автомобіля 117 313,84 грн., що підтверджується роздруківками квитанцій від 06.10.2019 та від 21.12.2019, наявними у матеріалах справи.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай», з огляду на платіжне доручення від 26.09.2019 страховиком було перераховано ТОВ «АВТ Баварія Київ» 99 000 грн. страхового відшкодування.

Таким чином, розмір матеріального збитку позивача в частині відновлювального ремонту його автомобіля становить 117 313,84 грн.

Також з огляду на наявні в матеріалах справи копії квитанцій позивач сплатив за проведення оцінки матеріального збитку - 2 372,00 грн., дефектування пошкодженого транспортного засобу на СТО - ТОВ «АВТ Баварія Київ» - 2 880,00 грн., відновлення державних реєстраційних знаків - 420,00 грн.

Зі схеми місця ДТП від 01.07.2019 вбачається, що в результаті ДТП було пошкоджено і номерні знаки на автомобілі позивача.

З огляду на звіт про оцінку КТЗ № 01-19/01 від 19.01.2020, виконаного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу становить 141 128,20 грн.

12.07.2019 позивач уклав з ФОП ОСОБА_5 договір оренди транспортного засоби, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. за реєстровим № 973.

З довідки приватного нотаріуса вбачається, що витрати позивача на нотаріальне посвідчення даного договору оренди транспортного засобу - 3 700,00 грн.

Відповідно до наданих копій квитанцій та актів виконаних робіт за оренду транспортного засобу позивачем у липні-грудні 2019 року було сплачено 56 451,61 грн.

Також позивач зазначив, що поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та надав на підтвердження цього копії договору про надання правової допомоги № 27/01/2020 від 23.01.2020, підписаного з адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем, переліку робіт та їх вартість, акту виконаних робіт та квитанції від 27.01.2020 про сплату коштів у розмірі 4 000 грн. на ім`я ОСОБА_6 , підприємця.

У матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату позивачем 2 440,00 грн. судового збору за подання позовної заяви до суду.

Крім того, позивач стверджував, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює з врахуванням принципів розумності та справедливості у розмірі 50 000,00 грн.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З огляду на правові висновки ВС, викладені у постановах від 10.03.2020 у справі № 761/2941/17, від 23.01.2020 у справі № 183/3948/16, від 17.01.2020 у справі № 916/2554/17, власник транспортного засобу якого (або водія якого для юридичних осіб) визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає також зменшенню на суму франшизи.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зроблено підтриманий і в постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі № 752/16797/14-ц висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У пункті 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Зважаючи на висновки, викладені ВС у постановах № 522/15636/16-ц від 11.12.2019, № 227/2996/16-ц від 11.12.2019, № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 та багатьох інших, винуватець ДТП повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку.

Якщо транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт (до таких висновків прийшов ВС у постановах від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц та від 25.03.2019 у справі № 591/3152/16-ц).

У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України).

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Шкода (у тому числі моральна) відшкодовується власником (володільцем) джерела підвищеної небезпеки, а не винним водієм. Такий висновок зробив ВС в постанові від 06.09.2018 у справі №534/872/16-ц.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на встановлені обставини у справі та проаналізовані правові норми та правові висновки ВС суд приходить до наступних висновків.

Так як відповідач є власником транспортного засобу, за кермом якого була винна особа (третя особа) в ДПТ, в результаті якого було пошкоджено автомобіль позивача, і винна особа є найманим працівником відповідача і під час ДТП виконувала трудові функції, відповідальність щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, покладено саме на відповідача.

Страховою компанією було сплачено за ремонт автомобіля позивача страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн., якого не було достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем у результаті ДТП, тому суд приходить до висновку, що відповідач в силу статтей 1187, 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і страховою виплатою, яка нею одержана від страховика, тобто 117 313,84 грн.

У зв`язку з наявністю безлічі правових висновків ВС, зазначених вище за текстом, про те, що винуватець ДТП повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, також з огляду на те, що на час проведення оцінки КТЗ 19.01.2020 та розгляду даної справи вже було проведено ремонт автомобіля позивача і є докази реальної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, суд не бере до уваги поданий позивачем звіт про оцінку КТЗ № 01-19/01 на підтвердження його матеріального збитку.

З урахуванням вказаного суд не вважає оплату позивача за здійснення даної оцінки у розмірі 2 372,00 грн. витратами позивача, що повинні бути відшкодовані відповідачем як збитки, завдані внаслідок ДТП, тому в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Також суду всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано доказів того, що автомобіль позивача внаслідок ДТП з липня по грудень 2019 року був не на ходу, що позивач не міг ним користуватись, а також того, що позивач весь цей час потребував користування саме особистим автомобілем, а не іншими видами транспорту, що об`єктивно змусило його взяти в оренду автомобіль та сплачувати за це кошти. З огляду на вказане суд не вважає витрати позивача на оренду автомобіля з липня по грудень 2019 року у розмірі 56 451,61 грн. та витрати на посвідчення договору оренди ТЗ у розмірі 3 700 грн. витратами позивача, що повинні бути відшкодовані відповідачем як збитки, завдані внаслідок ДТП, тому в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, так як з матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП було пошкоджено і номерні знаки на автомобілі позивача і ним було сплачено за виготовлення нових 420 грн., то суд стягує цю суму з відповідача як збитки, завдані внаслідок ДТП.

Крім того, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2 880 грн. за дефектування пошкодженого транспортного засобу, проте суд не вбачає ці витрати такими, що були необхідними для відновлювального ремонту автомобіля позивача, так як вказані у рахунку ТОВ «АВТ Баварія Київ» послуги (облицювання бамперів) були вказані і в рахунках на відновлювальний ремонт автомобіля позивача, а інші послуги не стосуються безпосередньо виконання ремонту. З огляду на вказане суд в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що загалом з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальні збитки у розмірі 117 733,84 грн.

Також суд вважає, що участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, тобто спричинило позивачу моральну шкоду.

Проте, так як позивачем не було надано належних доказів розміру такої моральної шкоди, суд з врахуванням принципів розумності та справедливості визначає її у розмірі 2 000 грн. і стягує цю суму з відповідача.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача його витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., то суд відмовляє у їх задоволенні, так як суду не було надано доказів сплати такої суми ОСОБА_6 саме як адвокату, а не підприємцю, так як з огляду на вимоги Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокати здійснюють адвокатську діяльність, а не підприємницьку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд з огляду на розмір задоволених вимог пропорційно стягує з відповідача на користь позивача 1 177,34 грн. за вимоги майнового характеру та 50,45 грн. за вимоги немайнового характеру, а всього 1 227,79 грн.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 988, 1166, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 18, 19, 23, 27, 76-82, 141, 259, 263-268, 273, 351, 352, 354 ЦПК України,суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, у розмірі 117 733,84 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 227,79 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: Т.В.Дубас