Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/443/20
Провадження № 2/553/481/2020
У Х В А Л А

Іменем України

25.08.2020м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Чистик І.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом було встановлено наступне.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Враховуючи зміст позовної заяви та заявлені позовні вимоги, в порушення зазначених норм ЦПК України в позовній заяві не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) або підстави ненадання таких доказів в частині звернення позивачів у встановленому порядку із заявою про прийняття спадщини за викладених в позові обставин, та наявності обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оформленої відповідною постановою із зазначенням конкретних підстав відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також доказів неможливості самостійного усунення цих підстав, тобто не зазначено об`єктивних доказів існування спору, що є підставою для звернення до суду. В позовній заяві також не зазначено підстави ненадання суду доказів існування спірного нерухомого майна квартири на час звернення до суду із позовом, та відомостей щодо власника цього майна.

Крім того в позовній заяві не зазначені докази, які обґрунтовують підстави залучення в якості відповідача матері позивачів ОСОБА_3 , а не територіальної громади міста, яка набуває право на звернення до суду із заявою про визнання такого спадкового майна відумерлим, а також не конкретизовано, якими діями чи то бездіяльністю та які саме права і інтереси позивача порушила відповідач ОСОБА_3 з огляду на те, що за змістом позову спадщину вона не приймала.

Окрім цього, позивачу необхідно конкретизувати заявлені позовні вимоги. Так, вимоги сформульовані позивачем у 3 пункті позовних вимог свідчать про фактичне заявлення позивачами клопотання про витребування або забезпечення доказів чи позову, до оформлення кожного з яких ст. ст. 84, 117, 150 ЦПК України окремо встановлені чіткі умови та порядок подання. При цьому, будь-яких доказів неможливості самостійного отримання документів, перелік яких зазначений в цьому пункті, позовна заява не містить.

Також, згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

До позовної заяви додано ксерокопію довіреності позивача ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 , який згідно Єдиного реєстру адвокатів України не є адвокатом, також до позову не надано документ, що може підтверджувати повноваження адвоката на участь у справі.

У зв`язку з наявністю вказаних недоліків, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно даних поштових повідомлень, копію ухвали суду від 06 березня 2020 року представник ОСОБА_4 отримав 17 березня 2020 року, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 квітня 2020 року.

Відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020, таким чином, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчилися 06.08.2020.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

В свою чергу, з 03.03.2020, тобто з дня надходження позову до суду, до 07.08.2020 позивач не цікавився рухом справи, заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви подано не було.

Станом на 25 серпня 2020 року позивачами не усунені недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 06 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати позовну заяву неподаною і повернути її позивачам.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом визнати неподаною і повернути позивачам.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким є Полтавський апеляційний суд. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави І. О. Чистик