Справа № 210/807/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання за однією адресою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною смерті чоловіка став нещасний випадок на виробництві, який стався 23.09.2019 року на дільниці «1 сполучення північного польового штреку з орт-заїздом 7 осі горизонту 1340 м шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка». За результатом смерті чоловіка був складений акт спеціального розслідування нещасного випадку від 15.10.2019 року. Оскільки на момент смерті чоловіка вона постійно проживали з ним з 27.05.2002 року по день його смерті в будинку АДРЕСА_1 , з метою оформлення соціальних виплат вона звернулась до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою про призначення страхових виплат. Але, листом від 07.11.2019 року їй було відмовлено в призначенні страхових виплат, в зв`язку з ненаданням необхідних документів. З урахуванням цього, позивачка просила суд встановити факт її сумісного проживання з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27.05.2002 року по день його смерті, за однією адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника за неодноразовими викликами не забезпечив, про причини неявки не повідомив. При цьому, надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність позивачкою належними та допустимим доказами факту спільного проживання з ОСОБА_2 , ведення з ним спільного господарства, пов`язаності спільним побутом та наявності усталених стосунків, притаманних сім`ї.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши доводи, викладені відповідачем у наданому відзиві, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , причиною чого став нещасний випадок на виробництві, факт чого підтверджується відповідним актом від 15.10.2019 року, затвердженим 16.10.2019 року.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на момент настання нещасного випадку) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Частиною 6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення їй страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Однак, листом відповідача від 07.11.2019 року їй було відмовлено в призначенні таких виплат з посиланням на ненадання всіх документів, передбачених зазначеним вище законом. При цьому зазначено, що відділення не має повноважень встановлювати факт сімейних відносин осіб, які зареєстровані за різними адресами або розглядати причини проживання подружжя окремо.

Таким чином, з вказаного листа вбачається, що підставою для відмови в призначенні позивачки страхових виплат стала реєстрація останньої та її померлого чоловіка ОСОБА_2 за різними адресами і не надання доказів спільного проживання на момент смерті останнього.

Відповідно до ч.ч.2,3,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99, визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначила позивачка, з 27.05.2002 року вона та ОСОБА_2 стали проживати однією сім?єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 23.07.2007 року офіційно зареєстрували шлюб. З самого початку спільного проживання та до дня смерті чоловіка мешкали разом в будинку АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується наданим позивачкою актом про спільне проживання та ведення спільного господарства від 04.10.2019 року; дублікатами квитанцій про оплату нею та ОСОБА_2 комунальних послуг за вказаною вище адресою; показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Таким чином, матеріалами справи об`єктивно підтверджено та відповідачем не спростовано факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 25.05.2002 року та після реєстрації шлюбу 23.07.2007 року до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд враховує, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 позивачка в силу закону набула статус члена сім`ї останнього та вказаний факт додатковому встановленню в судовому порядку не підлягає.

Поряд з цим, з огляду на підстави відмови позивачці у призначенні страхових виплат через недоведеність факту спільного проживання із чоловіком на момент його смерті, суд вважає, що відповідні позовні вимоги про встановлення такого факту є належним способом захисту невизнаних прав позивачки та надасть їй можливість реалізувати свої права на отримання виплат, передбачених 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В зв`язку з цим, позов ОСОБА_1 слід задовольнити та встановити факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_2 з 27.05.2002 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.3 Сімейного кодексу України, ст.ст.36,42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.ст.4,5,1-13,76-82,141,223,258, 259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання за однією адресою - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 травня 2002 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 93 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак