Постанова

Іменем України

31 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 370/999/16-ц

Провадження № 14-709цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаТкачука О.С.,

суддів Бакуліної С.В., Британчука В.В., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Пророка В.В., Рогач Л.І., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

розглянула у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс Україна, ЛТД», про стягнення заборгованості за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг», поданою представником Смітюх Марією Володимирівною, на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року, ухвалене суддею Мазкою Н.Б., та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року, прийняту у складі суддів Рубан С.М., Желепи О.В., Іванченко М.М.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

1. У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капмані-Буд» (далі - ТОВ «Капмані-Буд»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг» (далі - ТОВ «Атлант-Інженіринг»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт» (далі - ТОВ «БВС Контакт»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» (далі - ТОВ «Віннер Імпортс Україна, ЛТД»), про стягнення заборгованості за договором підряду.

1.1. Позов мотивовано тим, що 23 лютого 2012 року між ТОВ «БВС Контакт» та ТОВ «Промет», яке у липні 2017 року змінило назву на ТОВ «Капмані-Буд», а у вересні 2018 року - на ТОВ «Атлант-Інженіринг», було укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції ПС 110/10 кВ Велика Олександрівка у Бориспільському районі Київської області, які виконуються з метою приєднання до електричних мереж Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго» (далі - ПАТ «АЕС Київобленерго»).

1.2. 28 квітня 2016 року між ТОВ «БВС Контакт» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «БВС Контакт» передало, а ОСОБА_1 прийняв усі права вимоги за вказаним договором підряду.

1.3. Посилаючись на те, що замовник (ТОВ «БВС Контакт») виконав умови договору та перерахував відповідачу 1 275 677 грн, проте останній свої зобов`язання за договором не виконав, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2 663 613 грн 50 коп., пеню у розмірі 393 061 грн 68 коп. та 3 % річних у розмірі 188 310 грн 90 коп.

Короткий зміст судових рішень

2. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Капмані-Буд» на користь ОСОБА_1 загальну заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2 663 613 грн 50 коп., пеню у розмірі 279 565 грн 49 коп., 3 % річних у розмірі 188 310 грн 90 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не виконав роботи, передбачені договором, кошти отримані за цим договором також не повернув. Позивач направив відповідачу претензію з вимогою про повернення коштів, яка залишилась без виконання. Отже, відповідач безпідставно набув грошові кошти у розмірі 1 275 677 грн, тому в силу вимог ст. 1212 ЦК Українизобов`язаний їх повернути позивачу з урахуванням індексу інфляції, а також сплатити пеню і 3 % річних.

2.2. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

2.3. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що передплата за договором підряду не є заборгованістю у розумінні ст. 852 ЦК України. Позивачем не доведено, що внесена ним передплата за договором підряду має ознаки збитків, які визначені у ст. 22 ЦК України. Також спірні кошти не можуть бути повернуті позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України. Крім того, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України.

2.4. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

2.5. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Капмані-Буд» заборгованість за договором підряду на підставі ст. 849, 852 ЦК України, проте апеляційний суд, залишивши поза увагою положення ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 11 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) та положення ст. 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на захист цивільних прав та інтересів, відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом, а судом першої інстанції вирішено спір на підставі ст. 1212 ЦК України, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

2.6. Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Капмані-Буд» (змінено назву на ТОВ «Атлант-Інженіринг») на користь ОСОБА_1 заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2 663 613 грн 50 коп., пеню у розмірі 279 565 грн 49 коп. та 3 % річних у розмірі 188 310 грн 90 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

2.7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не виконав роботи, передбачені договором. При цьому відповідач визнав заборгованість за договором підряду, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, проте кошти не повернув. Апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог та помилково застосував до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України, тобто неправильно застосував норми матеріального права та не ухвалив рішення у межах заявлених позовних вимог, зокрема на підставі ст. 849, 852 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. У лютому 2019 року ТОВ «Атлант-Інженіринг» подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року йпостанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3.1. На обґрунтування касаційної скарги ТОВ «Атлант-Інженіринг» зазначало, що суди неправильно визначилися з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які, на їхню думку, регулюються главою 61 ЦК України. Також заявник послався на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки суд не надав належної оцінки всім доказам та доводам сторін, зокрема суд прийняв до уваги лише доводи позивача та надані ним докази та не перевірив заперечень, наданих ними на їх спростування. Також апеляційний суд безпідставно відмовив їм у наданні додаткових доказів у справі, зокрема висновку судово-економічної експертизи від 03 грудня 2018 року разом із первинною документацією щодо виконання проектних робіт та копій платіжних доручень з придбання відповідного устаткування передбаченого проектом та необхідного для виконання підрядних робіт за договором підряду від 23 лютого 2012 року, що призвело до поверхневого розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Позиція інших учасників справи

4. У березні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні касаційної скарги з огляду на те, що суди дійшли правильного висновку про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду, неповернення останнім коштів, отриманих на його виконання, та стягнення їх у судовому порядку на підставі ст. 530, 849, 852 ЦК України. Також заявник вважав, що висновок судово-економічної експертизи від 03 грудня 2018 року, на який як на доказ виконання умов договору посилається ТОВ «Атлант-Інженіринг», є новим доказом, тому апеляційний суд обґрунтовано не прийняв його до уваги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

5. Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

6. 09 жовтня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до розгляду.

7. 13 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 3 ст. 403 та підп. 7 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

8. Відповідно до ч. 3 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

9. Згідно з підп. 7 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

10. Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів зазначала необхідність відступлення від висновків, викладених у раніше ухвалених постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, зокрема у постанові Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № 3-129гс14 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 року у справі № 922/2982/18 та від 23 квітня 2019 року у справі № 914/555/17, від 03 липня 2018 року у справі № 916/332/17, від 27 червня 2018 року у справі № 925/182/17 та від 19 червня 2018 року у справі № 910/23262/16.

11. 26 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила до розгляду у порядку письмового провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

12. Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

13. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

14. Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованими є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

15. Таким вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

16. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 лютого 2012 року між ТОВ «БВС Контакт» та ТОВ «Промет», яке у липні 2017 року змінило назву на ТОВ «Капмані-Буд», а у вересні 2018 року - на ТОВ «Атлант-Інженіринг», було укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт.

17. У вказаному договорі сторони домовилися про те, що ТОВ «БВС Контакт» (замовник) доручає, а ТОВ «Промет» (підрядник) виконує будівельно-монтажні роботи з реконструкції ПС 110/10кВ Велика Олександрівка у Бориспільському районі Київської області для забезпечення приєднання замовника до електричних мереж ПАТ «АЕС Київобленерго».

18. За умовами договору підрядник виконує всі роботи своїми ресурсами, матеріалами, засобами й устаткуванням, на свій ризик та за рахунок замовника, а останній для виконання таких робіт повинен надати вихідні дані та забезпечити своєчасний розрахунок (оплату робіт) відповідно до умов цього договору (пункти 1.2, 3.4.1, 3.4.3 договору).

19. Загальна вартість (договірна ціна) робіт, які підлягають виконанню підрядником становить 1 442 708 грн 33 коп., крім того ПДВ - 288 541 грн 67 грн, а всього - 1 731 250 грн з ПДВ (п. 2.1 договору). При цьому замовник здійснює передоплату у розмірі 50 % від вартості дольової участі у фінансуванні робіт протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору (тобто до 29 лютого 2012 року).

20. Приймання-передача закінчених робіт проводиться згідно з діючими нормами та правилами відповідно до умов цього договору. Будівельно-монтажні роботи за пунктом 1.1 договору вважаються виконаними з моменту підписання відповідного акта державною або технічною комісією про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів електричних мереж, про що невідкладно повідомляються замовники підрядником (п. 4.1 договору); передача закінчених будівельно-монтажних робіт за пунктом 1.1 договору підрядником та приймання їх замовником оформлюється між сторонами актом приймання-передачі робіт на підставі акта державної або технічної комісії про прийняття в експлуатацію завершених закінчених будівництвом об`єктів електричних мереж (п. 4.4.2 договору); строк виконання будівельно-монтажних робіт за пунктом 1.1 договору становить 60 календарних днів (п. 9.1 договору).

21. Звертаючись досуду із цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що ТОВ «БВС Контакт» виконало умови договору, а саме у період з 28 березня по 17 травня 2012 року здійснило оплату за цим договором на загальну суму 1 275 677 грн, проте підрядник ТОВ «Промет» не виконав робіт, передбачених цим договором.

22. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, тут і далі - у редакції, чинній на час вирішення справи судом апеляційної інстанції).

23. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України).

24. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

25. Апеляційний суд дійшов передчасного висновку про доведеність заявленого позову, оскільки у порушення вищезазначених процесуальних норм не дав належної оцінки наявним у справі доказам та не перевірив доводів та заперечень сторін, зокрема не встановив чим обґрунтовано заявлений позов, чим підтверджено виконання ТОВ «БВС Контакт» та невиконання ТОВ «Промет» своїх договірних зобов`язань. Свій висновок про невиконання відповідачем своїх зобов`язань апеляційний суд обґрунтував виключно на твердженнях ОСОБА_1 , викладених у позові.

26. Апеляційний суд не перевірив та не спростував доводів відповідача про те, що останній не міг розпочати будівельно-монтажні роботи через невиконання ТОВ «БВС Контакт» своїх зобов`язань, зокрема через несвоєчасне перерахування коштів, визначених у п. 2.4 договору, та ненадання вихідних даних для виконання робіт (п. 3.4.1 договору). При цьому суд апеляційної інстанції зробив висновок про належне виконання замовником своїх зобов`язань лише на підставі акта звірки взаєморозрахунків станом на січень 2013 року, в якому ТОВ «Промет» визнало отримання від ТОВ «БВС Контакт» коштів на суму 1 275 677 грн.

27. Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що ним розпочато виконання договору підряду, зокрема придбано обладнання для здійснення будівельно-монтажних робіт на загальну суму 1 097 180 грн 78 коп., посилаючись при цьому на висновок судового експерта, складеного на замовлення відповідача, в якому зазначені первинні документи ТОВ «Промет» за 2012 рік (оригінали прибуткових та видаткових накладних, актів виконаних робіт та наданих послуг). Наведений висновок судового експерта апеляційний суд у судовому засіданні 04 грудня 2018 року не прийняв в якості доказу, підстав такого неприйняття не навів, не з`ясував поважності причин неподання цього доказу до суду першої інстанції.

28. При цьому апеляційний суд у порушення ст. 12 ЦПК України не роз`яснив відповідачеві його права на звернення до суду з клопотанням про призначення у справі відповідної судової експертизи, чим позбавив відповідача процесуального права на судовий захист.

29. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що апеляційний суд вдався до тлумачень норм матеріального права, замість з`ясування та встановлення фактичних обставин у справі, зокрема обсягу та своєчасності виконання сторонами своїх зобов`язань, надання належної оцінки всім доказам та доводам сторін.

30. За таких обставин судове рішення апеляційного суду не може вважатись законним й обґрунтованим.

31. Пунктом 2 ч. 1 ст. 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

32. Згідно з ч. 6 ст. 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

33.Відповідно до ч. 4 ст. 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

34. Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору по суті, постанова Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року підлягає скасуванню у повному обсязі із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

35. З огляду на наявність підстав для скасування незаконної постанови суду апеляційної інстанції, необхідності у відступленні від висновків Верховного Суду, викладених у раніше ухвалених постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.

Щодо судових витрат

36. Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

37. Оскільки Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не здійснює розподілу судових витрат.

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Інженіринг», поданою представником Смітюх Марією Володимирівною, задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до Київського апеляційного суду.

Постанова Великої Палати Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: С.В. Бакуліна Л.М. Лобойко

В.В. Британчук Н.П. Лященко

Ю.Л. Власов О.Б. Прокопенко

М.І. Гриців В.В. Пророк

В.Ю. Уркевич Л.І. Рогач

О.С. Золотніков Ж.М. Єленіна

В.С. Князєв О.Г. Яновська