Справа № 724/704/20
Провадження № 2/724/265/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Ватамана І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод у розпорядженні майном, скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод у розпорядженні майном, скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу майна від 01.11.2001 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2001 року був зареєстрований в Хотинській філії Товарної біржі «Дніпродзерджинська».

05.11.2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2001 року було зареєстровано в Хотинському комунальному районному бюро технічної інвентаризації.

Після проведеної реконструкції житлового будинку Хотинська міська рада 24.02.2010 року видала свідоцтво про право власності, згідно якого вона є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

24.02.2010 року свідоцтво про право власності від 24.02.2010 року було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, ведення якого здійснювало Хотинське комунальне районне бюро технічної інвентаризації.

Проте, зазначає, що у кінці грудня 2019 року їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона на нерухоме майно, а саме на будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , власником якого значиться ОСОБА_2 . Підстава обтяження - договір довічного утримання від 10.06.1994 року, який посвідчений Хотинською державною нотаріальною конторою. Заборону на нерухоме майно зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 15.03.2008 року Хотинською державною нотаріальною конторою.

Однак, станом на 15.03.2008 року жодної правової підстави для реєстрації заборони на нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , власником якого значиться ОСОБА_2 не було.

Станом на 15.03.2008 року і до цього часу власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 є вона ОСОБА_1 , право власності на яке зареєстровано в передбаченому законом порядку.

В той же час, Хотинська державна нотаріальна контора з невідомих причин 15.03.2008 року внесла в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 .

Зазначає, що так як ОСОБА_2 з 01.11.2001 року перестав бути власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , тому у Хотинської державної нотаріальної контори станом на 15.03.2008 року не було підстав вносити в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно, а саме будинок по АДРЕСА_1 .

Вказує, що 26.02.2020 року вона звернулась до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою про внесення змін в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і виключення запису про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 .

Проте, листом Хотинської державної нотаріальної контори від 14.03.2020 року їй було відмовлено у знятті заборони на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 .

При цьому, нотаріальною конторою було повідомлено їй, що обтяження на житловий будинок було накладено 10.06.1994 року у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання та дане обтяження було перенесено у 2008 році до Державного реєстру на нерухоме майно у зв`язку з припиненням дії Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Дія перенесення інформації зі старого реєстру в новий була обов`язковою згідно законодавства.

Також зазначає, що у 2008 році ніхто не звертався до Хотинської державної нотаріальної контори для внесення обтяжень на будинок по АДРЕСА_1 , а під час внесення обтяження реєстратором - Хотинською державною нотаріальною конторою не з`ясовувалось хто є власником будинку по АДРЕСА_1 і чи є підстави для державної реєстрації обтяження про заборону на нерухоме майно.

Вказує, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 позбавляє її можливості реалізувати її право власності на будинок і розпоряджатися вказаним будинком.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, усунути перешкоди у розпорядженні будинком по АДРЕСА_1 , скасувати державну реєстрацію обтяження про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 6792992 від 15.03.2008 року, яка проведена Хотинською державною нотаріальною конторою.

Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майна від 01.11.2001 року придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2001 року зареєстрований в Хотинській філії Товарної біржі «Дніпродзерджинська», що підтверджується копією вказаного договору купівлі-продажу від 01 листопада 2001 року, записаний в реєстрову книгу № 14 за реєстровим № 663, сторінка 144, 05 листопада 2001 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виконавчого комітету Хотинської міської ради від 24.02.2010 року, власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , форма власності приватна, частка 1/1 на підставі рішення виконавчого комітету Хотинської міської ради № 227/9 від 09.09.2009 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.12.2019 року № 195377430 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна дійсно встановлено заборону відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . У графі підстава обтяження: договір довічного утримання, який посвідчений Хотинською державною нотаріальною конторою 10.06.1994 року за № 1070; об`єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; власник даного будинку згідно вищевказаного договору довічного утримання: ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 33 від 29 січня 2019 року Хотинського КР БТІ встановлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 38/1979, станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Хотинської міської ради 24.02.2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Хотинської міської ради № 227/9 від 09.09.2009 року. Даний правовстановлюючий документ зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером № 29777738, 24.02.2010 року та на паперових носіях в реєстрову книгу № 14, реєстр № 663, сторінка 114.

Проте, як встановлено судом, при зверненні позивача 26.02.2020 року до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою про внесення змін в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і виключення запису про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено на підставі листа Хотинської державної нотаріальної контори від 14.03.2020 року у знятті заборони на нерухоме майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 та роз`яснено, що реєстратор може зняти заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку після підтвердження власником права власності на нерухоме майно, письмової заяви про зняття заборони, за наявності свідоцтва про смерть особи, яка відчужувала нерухоме майно по договору довічного утримання або за рішенням суду.

При цьому, як встановлено судом зі змісту даного листа Хотинської державної нотаріальної контори вбачається, що обтяження на житловий будинок було накладено 10.06.1994 року у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання та дане обтяження було перенесено у 2008 році до Державного реєстру на нерухоме майно у зв`язку з припиненням дії Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Дія перенесення інформації зі старого реєстру в новий була обов`язковою згідно законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлених вимог про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: при посвідченні договору довічного утримання; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення про припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення чи розірвання договору довічного утримання (догляду); в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном і тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування державної реєстрації обтяження про заборону на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 6792992 від 15.03.2008 року, яка проведена Хотинською державною нотаріальною конторою.

В задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 33, 34, 73, 74 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, ст.ст. 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні майном, скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію обтяження про заборону на нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_2 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6792992, зареєстровано реєстратором: Хотинська державна нотаріальна контора, 60000, Чернівецька область, Хотинський район, м. Хотин, вул. Шевченка, 2-Г, підстава обтяження: договір довічного утримання № б/н від 10.06.1994 року, Хотинська держнотконтора, реєстровий № 1070, власник: ОСОБА_2 , архівна заборона/арешт № 147364-952 від 10.06.1994 року, заявник ОСОБА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.08.2020 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв