Справа № 616/998/19
Провадження № 2-О/616/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„03" серпня 2020 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ЛОГВІНОВОЇ М.В.

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Великобурлуцька селищна рада Великобурлуцького району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння (розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконкому Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області № 17 від 16 жовтня 1964 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який проживав та був зареєстрований на дату смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку садибного (індивідуального) типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 . 16 серпня 2019 року Великобурлуцьким державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з наявністю відмінності у прізвищі батька. У всіх належних батькові документах його прізвище зазначено - « ОСОБА_5 ». У свідоцтві про право власності на домоволодіння, що знаходиться за вказано вище адресою виданому на підставі рішення виконкому Великобурлуцької селищної ради від 16 жовтня 1964 року № 17 помилково вказано прізвище - « ОСОБА_5 ». З приводу різності у написанні прізвища у свідоцтві про право власності на домоволодіння та у особистих документах, заявник звертався до Великобурлуцької селищної ради. 17 липня 2019 року виконкомом Великобурлуцької селищної ради було винесено рішення про внесення змін до тексту свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння на ОСОБА_5 , однак дане рішення не вирішує питання щодо видачі Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , оскільки свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння не видаються та не можуть бути видані померлій особі. В зв`язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності документа.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Зінченко С.А., яка діє на підставі наказу № 331/19 від 04 жовтня 2019 року Чугуївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, заявлені вимоги ОСОБА_2 підтримала повністю, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа - представник Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином, судову повістку отримано 08 липня 2020 (а.с.35). На адресу суду Великобурлуцький селищний голова надав заяву в якій просить справу слухати без участі представника селищної рада та прийняти законне рішення (а.с.35). Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серія НОМЕР_1 , що був виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області від 08 липня 2002 року, заявником являється - ОСОБА_2 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьком заявника ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_4 (а.с.06).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в Книзі реєстрації смертей 30 червня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 79, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.05).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного (індивідуального) типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого на АДРЕСА_2 , який виготовлений за станом на 02 липня 2019 року, замовником технічної інвентаризації є заявник ОСОБА_2 (а.с.09-15).

Згідно до свідоцтва № НОМЕР_4 про право особистої власності на домоволодіння, ціле домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_4 на праві особистої власності (а.с.16).

Рішенням засідання виконавчого комітету від 17 липня 2019 року № 78 про виправлення помилок у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 18 листопада 1964 року № 26856 внесено зміни до тексту свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18 листопада 1964 року № 26856, а саме: «…домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_4 на праві особистої власності» та «Домоволодіння АДРЕСА_2 ціле зареєстровано в Вовчанському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за ОСОБА_4 …» (а.с.18).

Відповідно до довідки від 29.11.2019 за вих. № 4475, виданої виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 по день смерті і вели спільне господарство (а.с.17).

Згідно з постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_2 було відмовлено в прийняті спадщини, оскільки документ, що посвідчує право власності на спадкове майно спадкоємець надати не має можливості, так як спадкодавцем за життя він не був оформлений належним чином (в свідоцтві про право особистої власності прізвище власника « ОСОБА_5 », а у всіх інших документах прізвище « ОСОБА_5 »(а.с.19).

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що свідоцтво № НОМЕР_4 про право особистої власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-259, 315-319 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Великобурлуцька селищна рада Великобурлуцького району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району Харківської області, правовстановлюючого документа - Свідоцтва № НОМЕР_4 про право особистої власності на домоволодіння, що підтверджує його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_3 .

Копію рішення направити заінтересованій особі - Великобурлуцькій селищній раді Великобурлуцького району Харківської області - до відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

Судове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 03 серпня 2020 року, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 серпня 2020 року.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 08 липня 2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Великобурлуцька селищна рада Великобурлуцького району Харківської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 40, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ