ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/79/19 Номер провадження 22-ц/814/1410/20Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОММА-ІБ» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року у складі судді Михайлюка О.І.

у цивільній праві за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «ГОММА-ІБ», про розірвання договорів оренди землі,

в с т а н о в и в:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «ГОММА-ІБ», про розірвання договорів оренди землі.

Позов мотивовано тим, що вона є власником земельних ділянок площею 1,4601 га. з кадастровим номером :00:001:0298, площею 1,42 га. з кадастровим номером :00:001:0324 та площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043.

16 жовтня 2015 року між нею та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043 та 02 квітня 2016 року було проведено державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки.

11 березня 2016 року між нею та ФОП ОСОБА_1 було укладено договори оренди земельних ділянок площею 1,4601 га. з кадастровим номером :00:001:0298 та площею 1,42 га. з кадастровим номером :00:001:0324, а 26 березня 2016 року було проведено державну реєстрацію договорів оренди.

Вказувала, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання щодо виплати орендної плати, зокрема, по зазначеним договорам оренди, станом на момент подання позову не було здійснено виплат орендної плати, у зв`язку з чим 29 жовтня 2018 року нею на адресу відповідача було направлено листа з проханням надати довідку із зазначенням інформацію щодо нарахованої орендної плати, розмір виплачених коштів, проведення індексацій чи перегляд ставки у зв`язку із зміною нормативно-грошової оцінки за увесь період користування ділянками, але відповідь не отримала.

Зазначала, що так як державна реєстрація всіх трьох договорів оренди відбулась навесні 2016 року і згідно договорів орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року, то з урахуванням фактичних обставин справи відповідач до 01 січня 2019 року повинен був здійснити платежі по кожному договору за 2016, 2017 і 2018 роки включно. Таким чином несплата за 3 роки орендної плати є систематичною, що дає підстави для розірвання зазначених договорів

Посилаючись на викладене, просила суд розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені між нею і ФОП ОСОБА_1 : від 11.03.2016 року щодо земельної ділянки площею 1,4601 га. з кадастровим номером :00:001:0298; від 11.03.2016 року щодо земельної ділянки площею 1,42 га. з кадастровим номером :00:001:0324; від 16.10.2015 року щодо земельної ділянки площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 1,4601 га. з кадастровим № :00:001:0298, укладений 11.03.2016 року між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 28953603 від 26.03.2016) .

Розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 1,42 га. з кадастровим № :00:001:0324, укладений 11.03.2016 року між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 28953337 від 26.03.2016).

Розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 3,00 га з кадастровим № :00:006:0043, укладений 16.10.2015 року між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 29076500 від 02.04.2016).

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1536 грн. 80 коп. за подання позовної заяви про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2305 грн. 20 коп. та 7065 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

В задоволенні вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

В задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ГОММА-ІБ» 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано фактом систематичної невиплати позивачці орендної плати відповідачем, який суд визнав встановленим.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ФОП ОСОБА_1 та третя особа ТОВ «ГОММА-ІБ» подали апеляційні скарги.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокат Новицький В.В. у апеляційній скарзі, посилаючись незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що орендарем умови по сплаті орендної плати виконувались у повному обсязі, заборгованість по виплаті орендної плати відсутня. Відповідно до відомостей на виплату орендної плати за земельну частку (пай) протягом 2016-2018 років відповідач сплачував позивачці орендну плату у розмірі по 4812,68 грн. за рік з утриманням податку з доходів фізичних осіб, що є більшою від орендної плати, визначеної сторонами у договорі навіть з урахуванням індексу інфляції. Факт одержання позивачкою орендної плати підтверджується її власноручними підписами у відомостях на виплату орендної плати за 2016, 2017, 2018 роки.

В апеляційній скарзі представника третьої особи - ТОВ «ГОММА-ІБ» адвоката Коваль В.Ф. ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з мотивів відсутності належного обґрунтування та законності оскаржуваного судового рішення, що потягло за собою невірне застосування норм матеріального та процесуального права, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що висновки суду про систематичну несплату орендної плати протягом 2016-2018 років не підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказує, що висновком експерта № 18372/18372/18373/19-32 від 08.10.2019 року підтверджено належність позивачці підпису у відомостях на виплату орендарем відповідачем по справі орендної плати за земельну частку (пай) за 2016, 2017, 2018 роки, де у рядку № 7 кожної відомості зазначено орендодавця позивачку ОСОБА_2 , суму орендної плати до виплати (4812,68 грн.) та підпис даної особи на підтвердження факту одержання зазначеної суми коштів.

Зазначає, що позивачкою не доведено систематичну несплату орендної плати у зв`язку із незастосуванням при її обчисленні індексу інфляції, а тому підстав для розірвання договорів оренди землі немає.

Також вказує, що суд безпідставно відмовив у стягненні з позивачки витрат на професійну правничу допомогу, надану третій особі, оскільки такі витрати були підтверджені документально і є співмірними з складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

У відзиві на апеляційні скарги представників відповідача та третьої особи позивачка ОСОБА_2 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 56034377 від 26.03.2016 року, № 56033584 від 26.03.2016 року, № 56555331 від 02.04.2016 року, та не заперечується сторонами п справі, що ОСОБА_2 є власником наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки площею 1,4601 га, кадастровий № :00:001:0298, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 059628 від 30.01.2002 року;

- земельної ділянки площею 1,42 га, кадастровий № :00:001:0324, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 059628 від 30.01.2002 року;

- земельної ділянки площею 3,00 га, кадастровий № :00:006:0043, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 905673 від 02.08.2006 року.

16 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 (орендодавець) ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043, державну реєстрацію якого було проведено 02.04.2016 року.

11 березня 2016 року між ОСОБА_2 (орендодавець) ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договори оренди земельної ділянки площею 1,4601 га з кадастровим номером :00:001:0298 та земельної ділянки площею 1,42 га з кадастровим номером :00:001:0324, державну реєстрацію яких проведено 26.03.2016 року (а.с. 19-24, 86-89, 96-99, 109-112, 114-117, т. 1).

Згідно актів прийому-передачі земельних ділянок від 16.10.2015 року та 11.03.2016 року орендодавець ОСОБА_2 передала, а орендар ФОП ОСОБА_1 прийняв в довгострокове платне володіння вищезазначені земельні ділянки (а.с. 90, 95, 118, 123, т. 1).

Пунктом 8 умов вказаних договорів строк оренди земельних ділянок складає 49 років.

Пунктом 9 умов договору від 16.10.2015 року оренди земельної ділянки площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 2500,00 грн. у грошовій або натуральній формі (а саме: зерно 2,00 тон, соняшник в кількості 150 кг та послуги по обробітку ґрунту в кількості 0,40 га).

Пунктом 9 умов договорів оренди від 11.03.2016 року земельної ділянки площею 1,4601 га з кадастровим номером :00:001:0298 та земельної ділянки площею 1,42 га з кадастровим номером :00:001:0324 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі по 1250,00 грн. у грошовій або натуральній формі (а саме: зерно 1,00 тон, соняшник в кількості 75 кг та послуги по обробітку ґрунту в кількості 0,20 га.).

Відповідно до пунктів 10 та 11 умов договорів оренди земельних ділянок обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та вноситься до 31 грудня поточного року.

Як вбачається з відомостей на виплату орендної плати за земельну частку (пай) за 2016, 2017, 2018 роки, а також податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2016, 2017 та 2018 років ФОП ОСОБА_1 , з відрахуванням податків і військового збору, діючи як податковий агент, виплатив ОСОБА_2 у 2016 році - 4812,68 грн., у 2017 році - 4812,68 грн.,у 2018 році - 4812,68 грн. (а.с. 100-102, 55-57, т. 1).

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 18372/18372/18373/19-32 від 08.10.2019 року підписи від імені ОСОБА_2 , які містяться у рядках № 7 у графах «Підпис про одержання» та «Примітки» навпроти суми 4812,68 грн. у відомостях на виплату орендної плати на земельну частку (пай) за 2017 рік, за 2016 рік та за 2018 рік виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів, однією і тією ж самою особою, а саме - ОСОБА_2 (а.с. 223-230, т. 1).

29 січня 2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГОММА-ІБ» було укладено договори суборенди земельної ділянки площею 3,00 га з кадастровим номером :00:006:0043 та земельної ділянки площею 1,42 га з кадастровим номером :00:001:0324 (а.с. 24-26, т. 2).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично, протягом 2016, 2017 та 2018 роках не сплачував належним чином орендну плату, а саме - виплачував позивачці орендну плату у розмірі меншому, ніж визначено договорами оренди земельних ділянок (без урахування індексації, індексу інфляції), що є істотним порушенням умов договорів оренди земельних ділянок від 11.03.2016 року та від 16.10.2015 року та у відповідності до статтей 611, 651 ЦК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання вказаних договорів оренди земельних ділянок.

Оскільки третя особа - ТОВ «ГОММА-ІБ», яке на заявляло самостійних вимог на предмет спору, заперечувало заявлені позовні вимоги, на підставі частини 12 статті 141 ЦПК України районний суд відмовив у відшкодуванні понесених даною особою судових витрат.

Колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі».

За положеннями статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

За правилами статей 12, 13, 77-81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Своїми правами щодо предмета спору учасник справи розпоряджається на власний розсуд.

Предметом доказування по справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку по виплаті орендної плати за весь період користування земельними ділянками та заперечувала факт вчинення підпису у відомостях на одержання орендної плати.

Проте, доводи позивачки спростовуються наявними в матеріалах справи відомостями на виплату орендної плати за земельну частку (пай) за 2016, 2017 та 2018 роки, які містять власноручні підписи ОСОБА_2 (а.с. 100-102, т. 1), що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи № 18372/18372/18373/19-32 від 08.10.2019 року, та свідчать про факт одержання орендодавцем орендної плати, у розмірі, узгодженому сторонами при укладенні спірних договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, статті 168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ, ФОП ОСОБА_1 , як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV, та військовий збір, встановлений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі під час виплати оподатковуваного доходу, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм.

Як вбачається з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за звітний період - 4 квартал 2016, 2017 та 2018 років (а.с. 55-57, т. 1), ФОП ОСОБА_1 нараховано ОСОБА_2 у 2016 році 5978,49 грн. орендної плати, з них утримано податку на суму 1076,13 грн.; у 2017 році - 5978,49 грн., утримано податку на суму 1076,13 грн. та у 2018 році - 5978,49 грн., утримано податку на суму 1076,13 грн., тому виплата позивачці у 2016-2018 роках по 4812,68 грн. орендної плати - з урахуванням 18 відсотків податку на доходи фізичних осіб та 1,5 відсотка військового збору не суперечить вимогам чинного законодавства.

Належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження сплати орендної плати без урахування індексації, сторона позивача всупереч своїх процесуальних обов`язків суду не надала, розрахунок, наведений в апеляційній скарзі представника відповідача не спростувала та відповідних обставин в обґрунтування позовних вимог по справі не довела.

Натомість, доводи апеляційних скарг щодо достатності виплачених позивачці сум з урахуванням індексації орендної плати відповідають нормам статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та індексам інфляції за 2016-2018 роки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не перевірив належним чином доводів відповідача щодо виплати орендної плати у повному обсязі, визнав встановленими обставини, які недоведені позивачкою та спростовуються наданими по справі доказами, та дійшов помилкових висновків про виплату орендної плати без урахування індексації.

За наведених обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОММА-ІБ» та фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «ГОММА-ІБ», про розірвання договорів оренди землі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна