Справа 556/541/20
Номер провадження 2/556/238/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2020 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Володимирецького районного суду від 11.12.2019 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , визнано позивача батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто із позивача на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання ОСОБА_4 , як матері дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) до досягнення дитиною 3-х річного віку починаючи з 14.11.2018 р. Також стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 , судові витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 6620, 70 грн., транспортні витрати у розмірі 3000, 00 грн. Постановою Рівненського апеляційного суду від 31 березня 2020 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дитину залишено без змін. Однак, після постановлення вказаного судового рішення Володимирецького районного суду істотно змінився сімейний та матеріальний стан позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 , з дружиною народилася донька - ОСОБА_6 , що потребує від позивача додаткових матеріальних затрат на утримання доньки та непрацездатної дружини. На даний час дружина ОСОБА_3 , не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та він є єдиним годувальником в сім`ї. Тому через зміну сімейного та матеріального стану, ОСОБА_3 , вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки.

На підставі цього просив змінити (зменшити) розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 , на утримання доньки ОСОБА_5 , з 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

12.05.2020 року ОСОБА_4 , у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 , в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що обґрунтування позовних вимог позивача є не що інше, як намагання батька їх спільної доньки уникнути від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, забезпеченні відповідного рівня її життя, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток. Також зазначила, що їх спільна дитина перебуває на «Д» обліку у лікарів Сарненської ЦРЛ з приводу захворювання у вигляді дисплазії кульшових суглобів та потребує постійних обстежень та лікування. Тому вважає, що доводи позивача викладені в позовній щодо зменшення розміру аліментів є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

19.05.2020 року ОСОБА_3 , у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відповідь на відзив. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що він на даний час матеріально не спроможний сплачувати аліменти у визначену судом розмірі. Також вказав, що як вбачається із мотивувальної частини рішення Володимирецького районного суду, його додатковий відзив судом прийнятий не був, тобто перебування на його утриманні непрацездатної дружини при визначенні розміру аліментів судом не було враховано. Крім того, на час розгляду справи у нього не було іншої дитини. Тому вказані ним обставини про зміну сімейного та відповідно матеріального стану, пов`язаного із його обов`язком утримувати дружину та доньку, не були враховані судом при постановленні рішення, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Також на спростування доводів ОСОБА_4 , про наявність земельних ділянок, відкритих банківських рахунків та придбання майна надав до суду копії документів які спростовують дані твердження.

28.05.2020 року ОСОБА_4 , у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування своїх заперечень вказала, що у позивача все ж таки наявне нерухоме майно придбане на час встановлення батьківства на дитину. Також зазначає, що позивач стабільно отримує значну заробітну плату, а його дружина - соціальні виплати. При цьому її доходи складаються лише із виплат соціальної допомоги на дитину. Отже, матеріальне становище сім`ї позивача є істотно кращим в порівнянні з матеріальним становищем її сім`ї.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позивачем вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що на теперішній час ОСОБА_3 , додаткового доходу не має, підприємницькою діяльністю не займається, утримує непрацездатну дружину та малолітню доньку, також несе витрати по іпотечному кредиту, і не може сплачувати аліменти в тій сумі, яка була йому визначена.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні повністю заперечив позовні вимоги з підстав викладених у відзиві та запереченні на відзив на позовну заяву. Додатково зазначив, що вимоги позивача є безпідставними і не обгрунтованими, оскільки всі доводи позивача вже були враховані Володимирецьким районним судом та Рівненським апеляційним судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Позивач має стабільний дохід, нерухомість, транспортний засіб, рахунки в банківських установах, у зв"язку з чим спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі, визначеному судом, і підстав для зменшення цього розміру немає. Крім того, спільна дитина позивача та відповідачки потребує постійного лікування, а тому розмір аліментів який стягується з позивача є обгрунтованим та достатнім. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів, ОСОБА_3 визнано батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.11.2018 року.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 31 березня 2020 року, рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року в частині стягнення аліментів на дитину залишено без змін.

З матеріалів справи також вбачається, що на час розгляду даної справи ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт стверджується оглянутою в судовому засіданні та долученою до справи копією свідоцтва про народження.

Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

На думку суду, позивачем та його представником надано належні та допустимі докази виникнення обставин, які достатньо істотно вплинули на матеріальний стан ОСОБА_3 , а саме - народження іншої дитини, утримувати яку позивач також має обов"язок.

При цьому, виходячи із змісту рішення Володимирецького районного суду від 11.12.2019 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 31.03.2020 року, вказана обставина не враховувалась при винесенні вказаних рішень та при визначенні розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 .

Наведене спростовує твердження представника відповідача про відсутність істотних обставин, які впливають на здатність позивача сплачувати аліменти, а також про те, що наявність у ОСОБА_3 другої дитини вже була врахована судом.

Інші доводи представника відповідача, зокрема про придбання позивачем автомобіля, земельних ділянок, квартири, а також про наявність у нього банківських рахунків, що має свідчити про достатній фінансовий стан ОСОБА_8 , не спростовують висновків суду з огляду на таке.

Як вбачається з письмових доказів, наданих сторонами, земельні ділянки отримані позивачем безоплатно, у відповідності до положень Земельного Кодексу України. Також встановлено, що і земельні ділянки, і автомобіль, і житло було придбано ОСОБА_9 протягом 2016-2019 років, і наявність вказаного майна була врахована судами першої та апеляційної інстанції. Разом з тим, як вбачається зі Щорічної декларації ОСОБА_3 за 2019 рік, його доходи складаються з заробітної плати та соціальних виплат, будь-яких додаткових доходів позивач немає.

Також встановлено, що на рахунках позивача у банківських установах відсутні кошти; крім того, ОСОБА_3 несе витрати по сплаті коштів за іпотечним договором.

Що стосується додаткових витрат на лікування малолітньої ОСОБА_5 , необхідність яких доводив в судовому засіданні представник відповідача, то з цього приводу суд констатує, що у відповідності до ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду на викладене, у разі наявності додаткових витрат на лікування дитини, які не покриваються аліментами, відповідач ОСОБА_10 вправі вирішити питання про такі витрати як шляхом домовленостей з ОСОБА_9 , так і шляхом звернення до суду з вілдповідним позовом в порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, а також обов"язок позивача по утриманню другої неповнолітньої дитини та її матері, суд приходить до висновку про наявність обставин, які істотно впливають на можливість ОСОБА_8 сплачувати аліменти, у зв"язку з чим наявні підстави для задоволення його позову та зменшення раніше визначеного розміру аліментів з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до п.13) ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Оскільки позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , він звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», останній підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 181-184, 192 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття до 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повний текст рішення буде проголошено 17 серпня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Повний текст рішення проголошено 17 серпня 2020 року о 16 год.45 хв.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3