Справа№490/822/20
Провадження №2/487/1441/20
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

29.10.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Кузьменко В.В., при секретарі судових засідань - Рафальській Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Перший український міжнародний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в якій просила визнати виконавчий напис від 25.07.2019 року № 17233, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 13318,56 грн. таким, що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2020 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

01.04.2020 року матеріали зазначеної справи надійшли до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження по справі.

27.10.2020 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 25.07.2019 року №17233, який було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 13318,56 гривень, до остаточного вирішення цієї справи по суті.

На думку позивача невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі, також можуть бути порушені його права та інтереси.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Перший український міжнародний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 17233 від 25.07.2019 року до завершення розгляду справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали для виконання направити до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 4-А, офіс 35-А).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з часу її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В.Кузьменко