Справа № 161/3992/20
Провадження № 2/161/1934/20
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про зміну позовних вимог

18 серпня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В., позивача ОСОБА_1 ,, представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідачів Петрочук О.Д., ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , відділу державної реєстрації Реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради, про скасування записів, виділення частки в натурі, припинення права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищенаведена цивільна справа.

У судовому засіданні позивач, та її представник адвокат Кирись Г.Й. подала документ під назвою «позовна заява (додаткова)», яка по своїй суті є заявою про зміну позовних вимог шляхом її доповнення новими позовними вимогами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви про зміну позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року №911/2139/19 звернуто увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Також Верховний Суд вказав, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Отже, оскільки позивач у даному випадку заявляє нову вимогу немайнового характеру, це не може розцінюватися судом як збільшення позовних вимог, а трактується судом як зміна предмету позову.

При цьому у заяві позивач наводить новий предмет позову про скасування реєстраційний записів та відповідних рішень державного реєстратора щодо квартир, а не земельних ділянок, як було у первісному позові.

При цьому, змінюючи предмет позову, шляхом доповнення його новою позовною вимогою, позивач одночасно змінює і підстави позову, оскільки первісною підставою для позову була незгода позивача із державною реєстрацію права власності на земельні ділянки, до розподілу будинку в натурі шляхом виділення часток співвласників, з посиланням на приписи ст.120 ЗК України. У «позовній заяві (додаткова)» позивач вже наводить нову підставу для позову, а саме її твердження про те, що вона не підписувала жодних заяв про виділ нерухомого майна, а також не була присутня під час написання таких заяв у смт. Локачі Волинської області.

Отже, позивач та її представник в адресованій суду спільній заяві, яка ним названа як «позовна заява (додаткова)», змінює одночасно предмет та підстави для позову, що чинним процесуальним законодавством не передбачено, а тому суд відмовляє у прийняття цієї заяви.

Зазначене не перешкоджає позивачу звернутися до суду із позовом з новим предметом та підставами в загальному порядку.

Керуючись ст.49 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті спільної заяви позивача та її представника про зміну позовних вимог від 18 серпня 2020 року вх.№39365/20.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані в апеляційній скарзі на рішення суду за результатом розгляду справи.

Повний текст ухвали складений та підписаний 18 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк