Справа № 351/1108/20
Номер провадження №2/351/511/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Маланчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулая в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що в господарстві, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та відносилось до суспільної групи - «колгоспний двір» станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - її батько, голова двору; ОСОБА_2 - мати; ОСОБА_4 - брат; ОСОБА_3 - брат та вона - позивачка.

Після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на частку його майна, спадкоємцем якої за заповітом стала вона. На даний час частки у майні даного будинковолодіння становлять: ОСОБА_1 - 2/5 частки; ОСОБА_2 - 1/5 частка; ОСОБА_4 - 1/5 частка; ОСОБА_3 - 1/5 частка. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненнінотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Відповідачі по справі: її мати ОСОБА_2 та її рідні брати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які вибули із господарства, бажають свої частки, які їм належали у даному господарстві, передати на її користь, про що мати та брат ОСОБА_3 написали заяви до суду, а брат ОСОБА_4 оформив свою відмову від частки на її користь у нотаріуса.

А тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, проти позову не заперечили.

Окрім того, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких відмовляються від своїх часток у майні колгоспного двору на користь позивачки ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 10.06.2020р. господарство за адресою: АДРЕСА_2 відносилось до суспільної групи «колгоспна». Станом на 15.04.1991р. в даному господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (про зміну прізвища позивачки із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ») вбачається, що батьками позивачки ОСОБА_8 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на позивачку ОСОБА_1 ..

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.01.2014р. секретарем Ганьківської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_5 майна є позивачка ОСОБА_1 ..

Відповідно до довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 15.05.2020р. після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа за № 101/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини на заповітом ОСОБА_1 .. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 15.05.2020р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.05.2014р. вбачається, що в Першій Снятинській районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_5 ..

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 02.03.2020р. та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020р. вбачається, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 04.06.2020р. АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_3 на підставі рішення Ганьківської сільської ради від 09.03.2017р. № 99-9/2017.

Із довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 10.06.2020р. за адресою в АДРЕСА_3 на даний час зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 він просить його частку у колгоспному дворі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до нього про визнання права власності зарахувати за нею, так як він відмовляється від своєї частки на користь ОСОБА_1 ..

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (далі Постанова) роз`яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що спірне господарство, яке розташоване в АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за заповітом належної йому частини майна стала донька ОСОБА_1 , яка у встановлений законом термін звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого заведено спадкову справу. А тому їй належить 2/5 частини в спірному будинковолодінні. Відповідачі, які були членами колгоспного двору станом на 15.04.1991р., відповідно до Закону України "Про власність", є власниками бувшого колгоспного двору- спірного житлового будинку, а тому можуть розпоряджатись належними їм частками у майні колгоспного двору, шляхом укладання цивільно-правових угод. А тому, суд не може взяти до уваги заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду про відмову від частки в майні колгоспного двору на користь позивача, та нотаріально посвідчену заяву відповідача ОСОБА_4 , яка не є належно укладеною цивільно-правовою угодою.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_3 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Р.Сегін