Справа № 405/328/20
Провадження № 2-з/405/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 405/328/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому (позові) просить стягнути солідарно з відповідачів на її (позивача) користь заборгованість за договором позики від 03.03.2015 року в розмірі 250 000 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву за вх. № 1396 про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що вона (позивач) звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики від 03.03.2015 року у розмірі 250 000,00 грн. При цьому, спільним частковим майном відповідачів є нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , іншого майна та будь яких доходів відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території України не мають, а тому є підстави вважати, що даний будинок, що є спільною частковою власністю відповідачів на час судового розгляду справи може бути відчужено на користь третіх осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову може взагалі зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд заяви про забезпечення позову проведено судом з призначенням судового засідання та повідомлення учасникам справи про проведення останнього, при цьому, позивач ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду заяви про забезпечення позову подала заяву, яка зареєстрована судом 07.02.2020 року за вх. № 3463, в якій просила долучити до матеріалів справи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.02.2020 року, а також просила провести судове засідання без її участі, заяву про забезпечення позову підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Зваживши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову, дослідивши докази, додані до заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п. 4, 10 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, при цьому забезпечення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, при цьому зазначені обставини та докази їм повинні бути викладені заявником в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, при цьому, згідно з ч. 3 зазначеної статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Судом встановлено, що предметом позову позивача ОСОБА_1 є вимога майнового характеру: стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її (позивача) користь заборгованість за договором позики від 03.03.2015 року в розмірі 250 000, 00 грн.

Підставою позову позивач зазначила на те, що відповідно до складеної відповідачем ОСОБА_2 розписки від 03.03.2015 року про отримання у неї (позивача) позики у розмірі 250 000,00 зобов`язався повернути кошти в строк до 03.03.2019 року, однак, у зазначений термін, відповідач ОСОБА_2 зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув, при цьому, зазначені кошти надавалися відповідачам для проведення ремонту у житловому будинку, у якому вони проживають, в зв`язку з чим зазначені кошти використані в інтересах їх (відповідачів) родини.

Крім того, з заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, вбачається, що позивач обрала вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Необхідність вжиття заходу забезпечення позову обраним вище способом, в заяві позивач ОСОБА_1 зазначила про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовляються повертати борг, іншого майна та будь яких доходів відповідачі на території України не мають, а тому є достатні підстави вважати, що даний будинок, що є спільною частковою власністю відповідачів може бути відчужено на користь третіх осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення боргу.

З аналізу положень статті 150 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача).

При цьому, з наданих позивачем додатково до заяви про забезпечення позову документів судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка №199420980 від 07.02.2020 року) є наявною актуальна інформація про право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 70,6, житлова площа (кв.м): 15.2, опис: житловий будинок літ. А, складається з: коридор 13,9 кв.м., санвузол 5,7 кв.м., кухня 18,4 кв.м., коридор 5,6 кв.м., кімната 15,2 кв.м., передпокій 11,8 кв.м. також, до житлового будинку прилягають надвірні будівлі та споруди: літ. а1 погріб під частиною будівлі; літ.а4-прибулова; літ.Б літня кухня; літ.В гараж; літ.Д- убиральня; літ.Е-навіс; літ.Ж- навіс; літ.З- навіс; літ.N3- огорожа; літ.N4- ворота; літ.N5- огорожа; літ. N6- огорожа; літ.кр ганок; літІ- вимощення; адреса: АДРЕСА_1 , а також, є наявною актуальна інформація про право власності, номер запису про право власності: 28772, дата, час державної реєстрації: 14.01.2013 12:14:48; Державний реєстратор: ОСОБА_4 , Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, Кіровоградська обл.; Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2158, виданий 20.12.2012, видавник: П.Н.Озерний; Технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 08.12.2011, видавник: Кіровоградське «ООБТІ»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 89120 від 22.01.2013 13:44:06, ОСОБА_4 , Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області; форма власності: приватна; вид спільної власності: спільна сумісна; розмір частки: 1; власники: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Крім того, згідно з отриманою судом в порядку п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України інформацією судом також встановлено, що відповідно до інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 30 січня 2020 року за вх. № 2563 та за вх. 2564 відповідно, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно чи продати його.

Окрім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, приймаючи також до уваги, що між сторонами існує спір майнового характеру про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 250 000,00 грн., враховуючи також, що до вирішення спору в суді відповідачі мають об`єктивну можливість відчужити об`єкт нерухомого майна на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може свідчити про можливе порушення законних прав та інтересів позивача та відповідно вчинення відповідачами дій, направлених на ухилення від можливого виконання рішення суду, та є достатніми підставами вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, на підставі чого та з урахуванням вимог розумності та справедливості, забезпечення збалансованості інтересів учасників справи, враховуючи також, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, не порушує прав останніх як власників майна щодо його володіння та користування, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову, застосувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2158 від 20.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М., в межах суми позову, яка становить 250 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 405/328/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,- задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №405/328/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2158 від 20.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М., в межах суми позову, яка становить 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дата постановлення ухвали 07.02.2020 року.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова