Єдиний унікальний номер 263/6322/15-ц
Номер провадження 22-ц/804/2464/20
У Х В А Л А

19 серпня 2020 м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Биліни Т.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Принцфельд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду від 08 квітня 2019 року, ПАТ «Державний ощадний банк України» безпосередньо до Донецького апеляційного суду поштою відправив апеляційну скаргу.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року у складі головуючого судді-доповідача Мироненко І.П., суддів Баркова В.М., Биліни Т.І. апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково, ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду від 18 грудня 2019 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Постановою Донецького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року у складі головуючого судді-доповідача Принцевської В.П., суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 грудня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено частково.

Не погодившись з ухвалою суду від 12 червня 2020 року, АТ «Державний ощадний банк України» в межах строку апеляційного оскарження подало апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020р. визначена колегія суддів у складі: суддя-доповідач Кочегарова Л.М., судді: Пономарьова О.В., Ткаченко Т.Б.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 09 липня 2020 року відкрито провадження по вищевказаній апеляційній скарзі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 липня 2020 року підготовчі дії для апеляційного розгляду справи закінчено. Справу призначено до розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Принцфельд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана до розгляду колегії суддів у складі: Биліна (суддя-доповідач), Пономарьова О.В., Ткаченко Т.Б. у зв`язку із перебуванням судді Кочегарової Л.М. у тривалій відпустці (більше 30 календарних днів безперервно в сукупності).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проте, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_5 проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iї) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_6 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Разом з тим, за усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність попередньо сформованої позиції судді щодо результату розгляду справи роблять обґрунтованими побоювання щодо того, що суддя буде в подальшому розглядати справу та приймати рішення згідно з цією вже завчасно сформованою позицією (рішення у справі «Бочан проти України» від 3.05.2007р.).

Таким чином, беручи до уваги усталену практику Європейського Суду з прав людини, Бангалорські принципи поведінки суддів, з метою дотримання гарантій заявника і уникнення будь-яких сумнівів у сторін в об`єктивності, безсторонності та неупередженості суддів при розгляді справи, з метою запобігання перешкоджання в реалізації завдань цивільного судочинства щодо неупередженого і своєчасного розгляду даної справи - заявляю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Принцфельд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Биліна