Справа № 565/624/20
Провадження № 2/565/422/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 липня 2000 року, відповідний актовий запис за №130 від 28 липня 2000 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, в цьому шлюбі у сторін народилася одна дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя із відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Позивачка зазначила, що з вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2018 року. З огляду на вказані обставини, як зазначила ОСОБА_1 , вона вважає, що подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони та представник позивачки не з`явилися, подали в суд письмові заяви (клопотання) про розгляд справи без їх участі.

Окрім цього, зміст клопотань позивачки та її представника від 08 травня 2020 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2 , у наданні часу для примирення подружжя не вбачає сенсу, зазначивши, що сімейні стосунки між сторонами остаточно розпались.

Із заяви ОСОБА_2 від 21 липня 2020 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін і представника позивачки від 08 травня 2020 року і від 21 липня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

01 червня 2020 року позивачка ОСОБА_1 надала суду оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 05 травня 2020 року, який є необхідним доказом у даній справі. Так, вказаний документ свідчить, що із 28 липня 2000 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 28 липня 2000 року зроблено відповідний актовий запис №130.

У період цього шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 . Наведена обставина підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 11 травня 2006 року (відповідний актовий запис за №210 від 11 травня 2006 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін і представника позивачки від 08 травня 2020 року і від 21 липня 2020 року, судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння. Сторони мають протилежні погляди на сімейні відносини та взаємні обов`язки подружжя. Фактично вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою з травня 2018 року. Примирення між ними на теперішній час не досягнуто. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не бажають збереження їх шлюбу. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 липня 2000 року, відповідний актовий запис №130 від 28 липня 2020 року - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд