РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/857/20

12 серпня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Кушнірчук М.Д.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачною по справі ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 02.03.2020.

За час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Згідно судового наказу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2019 присуджено стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки на момент видачі судового наказу він не був офіційно працевлаштований та у нього відсутній офіційний заробіток, розмір доходу для визначення розміру аліментів визначався відповідно до середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. На даний момент щомісячно розмір аліментів згідно розрахунку становить 2287,50 грн.

Він не має змоги щомісячно сплачувати аліменти у вище зазначеному розмірі, оскільки на даний момент він не працює, у нього відсутній стабільний дохід, змоги виїхати на роботу за межі України у нього немає, а роботу по міцю проживання в даний період знайти дуже складно. Також йому потрібно допомагати батькам оплачувати комунальні послуги, купляти продукти харчування та інші речі, необхідні по господарству. Єдиним доходом його батьків є пенсія батька, якої не вистачає для забезпечення сім`ї та оплати комунальних послуг.

Законодавством закріплено, що обов`язок утримання неповнолітньої дитини між батьком і матір`ю дитини здійснюється рівними частинами.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня - 2218 гривень, із 1 липня - 2318 гривень, із 1 грудня - 2395 гривень.

На даний момент розмір аліментів, які він сплачує щомісячно, перевищує прожитковий мінімум, встановлений на законодавчому рівні, оскільки відповідно до розрахунку із сплати аліментів вбачається, що щомісячно він сплачував 2340 грн.

Вважає, що у нього на даний час погіршилось матеріальне становище, оскільки він не працює та має регнулярного доходу, має на утриманні перестарілих батьків, тому не має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі, визначеному судовим наказом від 25.10.2019.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд постановити рішення, яким змінити визначений судовим наказом від 25.10.2019 спосіб присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей на розмір аліментів у твердій грошовій сумі, та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, заперечила проти зміни способу стягнення аліментів з позивача у частці від заробітку (доходу) батька дітей на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначила, що відповідач є молодою, фізично здоровою особою, інших утриманців, крім їхньої неповнолітньої дитини, не має, тому має змогу сплачувати аліменти у частці від доходу. Також позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він утримує своїх батьків. Просила суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області № 607/21348/19 від 02.03.2020 (а.с. 6-8).

За час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 35).

Згідно судового наказу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області № 348/2147/19 від 25.10.2019 присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, складеного старшим державним виконавчем Надвірнянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дімничем Т.І., розмір переплати по сплаті аліментів за судовим наказом № 348/2147/19 станом на 01.05.2020 становить 303,54 грн. (а.с. 10).

Згідно копії квитанції № TS204520 від 25.05.2020 ОСОБА_3 перераховано на рахунок ОСОБА_2 кошти в сумі 2334,27 грн. (а.с. 11).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Гаврилівської сільської ради, позивач на даний час проживає разом з своїми батьками в їхньому житловому будинку, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, інших доходів не має (а.с. 13).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2020, та довідки Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 05.05.2020 № 359 вбачається, що позивач ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.12.2018, підприємницьку діяльність припинив за власним рішенням з 01.11.2019. На даний час на обліку у Надвірнянській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості як безробіній не перебуває (а.с. 12, 14-15).

Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2318 гривень.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що від дня винесення рішення про стягнення аліментів по даний час змінився матеріальний стан позивача. Зокрема на час винесення судового наказу про стягнення аліментів позивач ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримував регулярний дохід. Однак в подальшому позивач ОСОБА_3 припинив підприємницьку діяльність, на даний час офіційно не працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що в нього на утриманні є перестарілі батьки, оскільки вказана обставина не підтверджена відповідними доказами, факт проживання позивача разом з батьками не є належним доказом на підтвердження зазначеної обставини. Крім того як вбачається зі змісту позовної заяви, батько позивача є понсіонером та отримує пенсію, тому має змогу самостійно себе утримувати.

Також з позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб присудження аліментів, зокрема із частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

Згідно із ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц.

Висновки суду:

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,матеріальний стан відповідача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, є фізично здоровим, відсутність у нього інших утриманців, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково, змінити визначений судовим наказом Надвірнянського районного суду від 25.10.2019 спосіб присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей на розмір аліментів у твердій грошовій сумі, та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовільнити частково.

Змінити визначений судовим рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2019 спосіб присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей на розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 17.08.2020