Ухвала

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 667/2815/13

провадження № 61-10818ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 20 січня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання відмовлено на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від

23 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання відмовлено на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Верховного Суду від 05 березня 2020 року та від 06 травня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України .

У липні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 10 червня 2020 року.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від

05 березня 2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 10 червня 2020 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За змістом частини першої статті 389 ЦК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто вказаними нормами не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвал суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, чинним ЦПК України не передбачено оскарження у касаційному порядку рішень суду касаційної інстанції.

Постанови та ухвали Верховного Суду не оскаржуються ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від

10 червня 2020 року необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

В силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено, тому у відкритті касаційного провадження в необхідно відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня 2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від

10 червня 2020 року необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктами 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 05 березня

2020 року, ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко