Справа № 162/55/20
Провадження № 2/162/73/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 серпня 2020 року смт Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д.,
за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П.,
представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Любешівської районної державної адміністрації Волинської області - Токаря А.В.,
розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Любешівська районна державна адміністрація Волинської області, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна над малолітньою дитиною,
І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.
ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 січня 2020 року.
Провадження у справі відкрито 27 січня 2020 року, постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження.
Підготовче провадження у справі закрито 02 березня 2020 року.
Із запровадженням на території України карантину через поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19 розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала.
Зі згоди позивача проведено заочний розгляд справи.
Справу розглянуто 05 серпня 2020 року за участі позивача, представника третьої особи із складенням вступної та резолютивної частин рішення.
ІІ. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві.
Позов умотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини записані зі слів матері відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК).
Позивач ОСОБА_1 є хрещеною матір`ю ОСОБА_3 .
З 2015 року ОСОБА_3 почала приходити до позивача, просила їсти. Позивач годувала дівчинку, дитина могла бути у ОСОБА_1 по кілька днів.
Починаючи з 29 січня 2018 року, ОСОБА_3 постійно проживає у позивача, яка її повністю утримує та забезпечує усім необхідним.
За цих два роки мати дівчинки її не провідувала, проте вимагала у позивача повернути дитину, оскільки немає кому працювати. ОСОБА_2 неодноразово погрожувала ОСОБА_1 з цього приводу.
Відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя.
Зазначені обставини у сукупності вказують на винну поведінку відповідача та небажання її змінити, що дає підстави ставити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 з призначенням позивача опікуном дитини.
ІІІ. Стислий виклад позиції позивача у судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 05 серпня 2020 року позов підтримала та пояснила наступне.
Позивач та відповідач між собою є двоюрідними сестрами.
Відповідач останні п`ять років зловживає алкоголем та веде аморальний спосіб життя, на очах дитини влаштовуючи оргії. ОСОБА_1 пригадує як одного разу до неї зателефонувала ОСОБА_3 та сказала, що їй страшно. Коли позивач прийшла до ОСОБА_2 додому, то остання лежала у ліжку п`яна з незнайомим чоловіком, а ОСОБА_3 в цей час плакала, сидячи на печі.
На фоні зловживання алкоголем у відповідача почались психічні розлади з проявами агресії до дитини та позивача.
Останні два з половиною роки ОСОБА_3 постійно проживає у позивача, дитина забезпечена усім необхідним, стала краще вчитися.
Сім`я позивача не заперечує проти призначення її опікуном ОСОБА_3 .
IV. Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подала, у судове засідання не з`явилася.
V. Позиція третьої особи щодо позовних вимог.
Представник Любешівської районної державної адміністрації Волинської області як органу опіки та піклування Токар А.В. у судовому засіданні пояснив, що ситуація про неналежне виконання свої батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 службі у справах дітей відома давно. З відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди, які результату не дали. ОСОБА_2 не бажає виховувати дитину, забезпечувати їй належні умови проживання та навчання. У зв`язку з цим останні два з половиною роки ОСОБА_3 проживає у будинку своєї хрещеної матері ОСОБА_1 . Позивач забезпечила дитину окремою кімнатою, необхідними меблями, шкільним приладдям. Умови проживання ОСОБА_3 добрі.
Між тим, Токар А.В. звернув увагу, що ОСОБА_3 досягла 14 років, а тому ОСОБА_1 необхідно призначити піклувальником дитини.
VІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є відповідач ОСОБА_2 .
З довідки Любешівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 38/02-10.04-33 від 16 січня 2020 року вбачається, що реєстрація актового запису про народження ОСОБА_3 виконавчим комітетом Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області проведено відповідно до статті 135 СК.
Відповідно до довідки Любешівської селищної ради про склад сім`ї № 887 від 16 жовтня 2019 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані відповідач ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 .
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання АДРЕСА_2 , який складено комісією Любешівської селищної ради 03 січня 2020 року, встановлено, що умови проживання ОСОБА_2 незадовільні.
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання № 11 від 03 січня 2020 року встановлено, що умови проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 задовільні, санітарні норми дотримуються. У будинку створено усі належні умови для проживання та виховання дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до характеристики за місцем навчання ОСОБА_3 дирекції закладу середньої освіти «Великокурінський ліцей» у 2016 році стало відомо про зловживання спиртними напоями матір`ю дитини. Класовод та психологічна служба школи неодноразово відвідували сім`ю дитини. ОСОБА_3 проживала з матір`ю, у будинку було не прибрано. ОСОБА_3 облаштувала собі спальне місце на печі, де ховалась від гостей матері. Мати не цікавилась навчанням дитини. Із січня 2018 року ОСОБА_3 проживає у тітки, яка повністю взяла відповідальність за виховання та навчання дитини. ОСОБА_1 відвідує загальношкільні виховні заходи та батьківські збори. Результати навчання ОСОБА_3 покращились, дитина стала брати участь у громадському житті школи.
Згідно з характеристикою Великокурінського старостинського округу від 08 січня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується негативно, ніде не працює, домашнього господарства не утримує. До відповідача навідувались сторонні чоловіки у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 інколи залишала свій дім на декілька днів, покидаючи дитину ОСОБА_3 саму. Останнім часом ОСОБА_2 поводиться агресивно, конфліктує з ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3 .
Натомість ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно, користується авторитетом серед односельчан, утримує велике домашнє господарство.
Члени сім`ї позивача не заперечують проти встановлення опіки ОСОБА_1 над дитиною ОСОБА_3 .
Згідно з висновком органу опіки та піклування від 31 січня 2020 року Любешівська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , призначити ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_3 .
Опитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_3 у суді показала, що боїться свою матір. ОСОБА_2 часто її била, заставляла красти городину, відбирала кишенькові гроші. До матері додому приходили різні чоловіки, з якими та вживала спиртне. ОСОБА_2 матеріально її не забезпечує, не прагне з нею спілкуватися. Дитина живе у сім`ї своєї тітки ОСОБА_1 з січня 2018 року і хоче жити з нею надалі.
VІІ. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.
У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності із статтею 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі статтею 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитинув дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`їта родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особамне звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитинибатьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з частиною першою статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судомбатьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`ябез поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайновіправа щодо дитинита звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ямз дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності(право на утримання від дитини, право на пенсіюта відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 60 ЦК суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуназа поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальниказа поданням органу опіки та піклування.
Верховний Суд неодноразово висловлював сталу правову позицію щодо позбавлення батьківських прав. Зокрема у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 420/1753/18 Верховний суд зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Беручи до уваги досліджені у ході судового розгляду справи докази, необхідно констатувати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 . Це створювало загрози для здоров`я, життя дитини, її соціальної адаптації тощо. Така поведінка відповідача є тривалою. Вжиті державою в особі органу опіки та піклування, адміністрації школи за місцем навчання дитини заходи результатів не дали.
Таким чином, позов ОСОБА_1 у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 підлягає до задоволення.
Разом з тим, під час судового провадження у справі ОСОБА_3 досягла 14 років і стала неповнолітньою, що з огляду на висновок органу опіки та піклування дає суду підстави призначати позивача ОСОБА_1 піклувальником дитини.
VІІІ. Питання розподілу судових витрат.
Позивач при поданні позовної заяви звільнена від оплати судового збору.
У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до частини першої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі ставки для вимог немайнового характеру.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265, 282 ЦПК, суд
Позов задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Призначити піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 у користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з врахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з врахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 року.
Суддя В.Д. Глинянчук