Номер провадження 2/754/4555/20
Справа №754/3409/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Таран Н.Г.

секретаря - Каліта І.С.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У поданому до суду позові вказувала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . ЇЇ син ОСОБА_5 був одружений з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_3 . Таким чином відповідач та її діти були зареєстровані в квартирі позивача. Однак, починаючи з жовтня 2013 року відповідач та її діти не проживають у вищевказаній квартирі, оскільки виїхали проживати до Російської Федерації. Відповідачі зареєстровані в квартирі позивача, однак в ній не проживають, комунальних послуг не сплачують, не приймають участі в утриманні житла, квартирою не цікавляться. Шлюб між сином позивача та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано 11.10.2019 року в Російській Федерації, що у свою чергу підтверджує відсутність відповідачів на території України і те, що вони є членами сім`ї позивача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явилась, однак, представник позивача - адвокат - Ковальов В.М. подав заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак направили на адресу суду листа, відповідно до змісту якого вбачається, що останні позовні вимоги визнають і просять їх задовольнити. Не заперечують проти проведення судового розгляду справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру.

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 17.02.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 6 осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.10.2019 року вбачається, що шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано 11.10.2019 року.

З заяв ОСОБА_1 , про зняття з реєстрації місця проживання від 14.02.2020 року, адресованих Відділу з питань реєстрації місця проживання Деснянської РДА вбачається, що остання просила визнати відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житлом.

Відповідно до акту від 14.02.2020 року, який складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 та завірений Головою правління ОСББ «Харчовик» Андрійчук Г.М., вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2013 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч.1 ст.16 ЦК України встановлено. Що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст. 396 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 року в справі № 243/7004/17-ц.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.10.2018 року у справі № 521/17805/16-ц, відповідно до якої згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу.

Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі і не являються членами сім`ї позивача, не пов`язані з нею спільним побутом. Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.

З урахуванням вищезазначеного позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.12, 16, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г. Таран