Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8313/19 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 63 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.
суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.
з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/8313/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир, про визнання рішення житлової комісії незаконним та поновлення на квартирному обліку

за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2019 року, ухваленого під головуванням судді Семенцової Л.М. у м Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, в обгрунтування вимог якого зазначив, що він, як військовослужбовець, 19.06.1993 прибув до м. Житомира для подальшого проходження служби на офіцерських посадах у військовій частині НОМЕР_1 м. Житомира. На підставі поданого рапорту від 23.06.1993 рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.06.1993 (протокол №8) його зараховано на квартирний облік. В подальшому, у березні 1996 року він отримав службову кімнату у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , де і зареєструвався 13.08.1996. Вказав, що рішенням Житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 м. Житомир від 25.04.2019 (протокол №5) перенесено дату зарахування його на квартирний облік з 30.06.1993 на 13.08.1996 на підставі листа начальника КЕВ №1290 від 20.03.2019, який повідомив, що при зарахуванні майора запасу ОСОБА_1 , (позивача) на квартирний облік було порушено вимоги п. 15 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, а саме відсутня реєстрація в даному населеному пункті.

Позивач вважає вказане рішення житлової комісії незаконним, оскільки він став на квартирний облік відповідно до вимог чинного на той час законодавства і обов`язкова реєстрація у населеному пункті тоді не вимагалася, так як взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов відбувалося або за місцем проживання або за місцем роботи. Зазначив, що оскільки він є військовослужбовцем і проходив дійсну військову службу у ЗСУ, квартирний облік здійснювався за місцем служби у ВЧ НОМЕР_1 м. Житомир за рішенням житлової комісії.

Виходячи із наведеного просив визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 згідно протоколу № 5 від 25.04.2019 в частині, що стосується перенесення його в черзі на отримання житла по загальній черзі з 13.08.1996 (тобто з дати прописки) протиправним і скасувати; зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його в загальній черзі на отримання житла з 30.06.1993.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2019 року № 5, в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 з 30 червня 1993 року на дату його реєстрації 13 серпня 1996 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (житлову комісію) поновити ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла (на квартирному обліку) з 30 червня 1993 року. Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що пунктом 15 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Оскільки позивач був зареєстрований у м. Житомирі з 13.08.1996, тому рішення житлової комісії від 25.04.2019 є законним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та надав пояснення аналогічні викладеному в ній.

ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечив, пояснив, що він у червні 1993 року прибув із Львівської області на військову службу в м. Житомир і був прописаний при в/ч НОМЕР_1 . 13 серпня 1996 року він отримав паспорт (раніше паспорти військовослужбовцям не видавались) та з цієї дати був зареєстрований за місцем проживання в службовій кімнаті у гуртожитку, яку отримав у березні 1996 року. Вважає, що його обґрунтовано зараховано на квартирний облік з 30 червня 1993 року, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з 19.06.1993 року ОСОБА_1 проходив військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 (м. Житомир), яка організаційно входила до складу військової частини НОМЕР_1 (м. Житомир), на офіцерських посадах, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (а.с. 9).

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.06.1993 року ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік (протокол № 8 від 30.06.1993 року) (а.с. 10).

Із довідки № 000793 від 12.02.2008 вбачається, що гр. ОСОБА_1 прибув у м. Житомир 21.06.1993 і був прописаний при ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 17).

Згідно відомостей паспорта ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 із 13.08.1996 (а.с. 13).

Начальник КЕВ м. Житомир листом №1290 від 20.03.2019 повідомив командира ВЧ НОМЕР_1 , що майор запасу ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 30.06.1993 в загальній черзі гарнізону під №9. На час написання рапорту для постановки на квартирний облік та засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 у нього відсутня реєстрація в даному населеному пункті, тобто порушені вимоги п. 15 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, ст. 60 ЖК УРСР. Дата реєстрації в м. Житомирі 13.08.1996, а тому немає підстав для перебування на квартирному обліку з 30.06.1993. Рекомендовано доручити житловій комісії військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення щодо дати зарахування на квартирний облік згідно законодавчих актів (а.с. 16).

На підставі зазначеного листа, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2019 року (протокол № 5) перенесено дату зарахування позивача на квартирний облік у черзі на отримання житла з 30.06.1993 року на 13.08.1996 року (а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що наявність чи відсутність прописки не може бути підставою для визнання будь-якого житлового права та не є підставою для зняття з квартирного обліку або переміщення у черзі, а тому заявлені позовні вимоги є обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, чинній на момент зарахування позивача на квартирний облік, встановлено, що військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу Української РСР.

За загальним правилом, визначеним статтями 36, 37 ЖК Української РСР, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання (частина перша статті 36).

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію (ч.1 ст. 37).

Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок регулюється житловим законодавством і Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, введеним в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 з наступними змінами (далі Положення № 220).

Згідно з пунктом 34 Положення № 220 всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.

При цьому датою постановки на квартирний облік вважається день, коли буде прийняте рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків: поліпшення житлових умов, завдяки якому відпала необхідність у наданні іншого жилого приміщення; переведення до нового місця служби; засудження (крім умовного) до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання таких, що не відповідають дійсності, відомостей, які стали підставою для взяття на облік, або вчинення командуванням неправомірних дій при вирішенні цього питання (пункти 11, 13).

Положенням № 220 передбачено (відповідна норма збереглася і в Положенні про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, введеному в дію наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 № 20), що військовослужбовці та члени їх сімей мають право до одержання жилого приміщення прописатися за адресою військової частини, а також, що на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебуваються члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад) (пункт 12).

Матеріалами справи підтверджено, що на момент зарахування на квартирний облік - з 30 червня 1993 року позивач проходив службу у м. Житомирі і був прописаний при ВЧ НОМЕР_1 . 13.08.1996 отримав паспорт громадянина України, у якому зроблено запис про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у службовій кімнаті в гуртожитку, яку отримав у березні 1996 року.

Із витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2019 №5 відомо, що на підставі п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, відповідно до якого на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті, комісія вирішила перенести дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 , який на час прийняття рішення про зарахування на квартирний облік не був прописаний в м. Житомирі, з 30.06.1993 на дату реєстрації відповідно до паспорту 13.08.1996.

Рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , що оформлене протоколом №8 від 30.06.1993, яким ОСОБА_1 поставлено на квартирний облік, не скасовано.

Згідно з пунктами 11, 17 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини, тобто, як було правильно встановлено місцевим судом, саме з 30.06.1993 має визначатись черговість надання жилого приміщення позивачу за часом прийняття на облік.

Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність дій військової частини НОМЕР_1 при прийнятті рішення щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача, оскільки такі дії призвели до обмеження права позивача в реалізації права на поліпшення житлових умов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги в силу приписів ст. 375 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07.02.2020.

Головуючий Судді