Справа № 199/6987/19
(2/199/99/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.07.2011 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3696 та видано кредит у розмірі 11007,01 гривня.

19.07.2016 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося внаслідок приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 23.07.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 25396,90 гривень, з яких:

7059,35 гривень заборгованість за кредитом;

3947,66 грн. - заборгованість за відсотками;

0 гривень заборгованість за комісією;

14389,89 гривень штрафні санкції

Оскільки на вимоги позивача відповідачка заборгованість не погасила від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 22.07.2011 року №3696 у сумі 25396,90 гривень, разом із судовими витратами у сумі розміром 1921,00 гривня.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на позов у якому зазначила, що 22.07.2011 року вона уклала Договір карткового рахунку та договір страхування №3696 шляхом акцептування оферти АТ «Банк Ренессанс Капітал». Для отримання кредитних коштів вона отримала банківську картку « НОМЕР_1 », строк дії якої закінчився у травні 2013 року.

22.11.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження №5756429 приватним виконавцем по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса Хари Н.С. №9893 від 26.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 11437,11 гривень.

Посилаючись на те, що наданий банком розрахунок заборгованості станом на 08.08.2019 року не є належним та допустимим доказом, оскільки він є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, а також на те, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії картки сплив ще у 2013 році та більше жодних карток відповідачка не отримувала, відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, якою позовну заяву підтримав, просив її задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, надала заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності та просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2011 року ОСОБА_1 уклала Договір карткового рахунку та договір страхування №3696 шляхом акцептування оферти АТ «Банк Ренессанс Капітал». Для отримання кредитних коштів вона отримала банківську картку « НОМЕР_1 », строк дії якої закінчився у травні 2013 року (а.с.8-10,46).

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність внаслідок приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», про що було повідомлено ОСОБА_1 відповідним листом (а.с.11-14).

26.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був виданим виконавчий напис №9893 про стягнення з ОСОБА_1 на користь правонаступника ПАТ «Банк Ренессанс Капітал» - ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №№3696 від 22.07.2011 року у розмірі 11007,01 гривень (а.с.48).

22.11.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження №5756429 приватним виконавцем по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса Хари Н.С. №9893 від 26.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 11437,11 гривень(а.с.47)

Відповідно до п.5.1 кредитного Договору банк має право вимагати від клієнта дострокового виконання зобов`язань щодо погашення Овердрафту та відповідно сплати Процентів, комісії за обслуговування Овердрафту тощо, а клієнт зобов`язаний виконати таку вимога Банку протягом 30 днів з лати отримання повідомлення Банку (або отримання Банком поштового повідомлення про неможливість вручення вимоги Банку Клієнту за його адресою, за умови усного повідомлення про це Клієнта по телефону про це Клієнта по телефону)у будь-якому з наступних випадків істотного порушення Клієнтом зобов`язань за Договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.З ст.267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договорам, - а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, №22083/93, №22095/93, §51, ЄСПЛ, від 22.10.1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, §43, ЄСПЛ, від 29.01.2013 року.

Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власного ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Строк дії картки виданої за вказаним кредитним договором складає до травня 2013 року (а.с.46).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що після закінчення строку дії даної платіжної картки, відповідачкою була отримана нова картка, тому, суд вважає задовольнити заяву відповідачки про застосування строку позовної давності, який сплинув у 2016 році, що виключає наявність законних підстав для стягнення заборгованості з відповідачки на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором від 22.07.2011 року.

Крім того, суд також звертає увагу на наявність виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором на суму 11437,01 гривень, що свідчить про реалізацію позивачем свого права на стягнення заборгованості за договором, та намір повторного стягнення із відповідачки суми заборгованості за кредитом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 4, 6, 252, 257, 266, 267, 526, 627, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст виготовлений 06.02.2020 року.

Суддя: