Справа № 462/7037/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді Гедз Б.М.

за участю: секретаря судових засідань - Рущак Т.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Стоцко Тарас Львович, Товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним права власності на гаражний бокс № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м., що знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається зокрема, із гаражного боксу № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м., що знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 . 12.02.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО Стоцко І. Л. із заявою про прийняття спадщини за законом, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на вищевказаний гаражний бокс, оскільки відсутня реєстрація права власності на спадкодавця. При цьому, зазначає, що його батько набув права власності на зазначений гаражний бокс, оскільки був членом Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» та повністю сплатив свій членський (пайовий) внесок, однак не оформив право власності на гаражний бокс. В зв`язку з цим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності на це майно.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 04.12.2019 року ухвалою постановлено залучити до участі в справі - Товариство ідивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат», як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та витребувано від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 15.01.2020 року Залізничного районного суду м. Львова закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, доповнив, що батько позивача ОСОБА_4 був членом Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_1 , йому належав гаражний бокс № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м. і він повністю вніс свій пайовий внесок, проте не зареєстрував право власності на такий. Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради Попович Я.Д. в судовому засіданні зазначив, що в матеріалах даної справи наявні документи, які підтверджують, що ОСОБА_4 належав гаражний бокс №276, ряд 6 в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 та що станом на кінець 2019 року заборгованості по сплаті членських внесків немає. Крім того, з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач в шестимісячний строк після смерті свого батька звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом і що на вказаний у позові гаражний блок не було видано свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів. При цьому, зазначив, що погоджуються із роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", в яких зазначено, що у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок до складу спадщини включається відповідний гараж. Враховуючи викладене просив ухвалити законне та обгрунтовне рішення.

Третя особа Товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» в судове засідання свого повноважного представника не направило, при цьому, від голови Товариства «Самокат» - Коцупир Р.Б. 14.01.2020 року поступили пояснення, в яких зазначив, що проти позовних вимог не заперечують та просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи № 4/2019, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15.11.2018 року (а.с.3).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті щодо належного йому майна не зробив, тому спадкування здійснювалося за законом.

Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , його батьками записані, батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5 (а.с. 4).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 був членом Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» розташованого на АДРЕСА_1 , згідно рішення виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів від 02.03.1993 року №37 і йому належиав гаражний бокс №276 ряд 6, побудований на відведеній Товариству «Самокат» земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 23.03.1993 р. № 215. Заборгованості по сплаті членських внесків за гаражний бокс станом на 31.10.2019 р. немає, що підтверджується довідкою Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» № 249 від 31.10.2019 р. (а.с.5).

Згідно ст. 1216, ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Матеріалами спадкової справи № 4/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 встановлено, що до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. із заявою про прийняття спадщини за законом 12.02.2019 року звернувся його син ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. 28.05.2019 року видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти в розмірі 51 216, 26 грн., 28.08.2019 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,0600 гектара, розташована: Львівська область, яворівський район, Домажирівська сільська рада і 28.08.2019 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, згідно постанови від 30.10.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс №276 в ряді №6, який знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно.

Як вбачається із роз`яснень, даних в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ №5 від 04.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, з долученої до матеріалів справи довідки виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 10.05.2019 року станом на 29.12.2012р. гаражний бокс № 276 ряд 6 по АДРЕСА_1 на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося (а.с. 6).

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем право власності на гараж не оформлено у встановленому законом порядку, що позбавляє права спадкоємця оформити спадщину у встановленому законом порядку.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_4 належав гаражний бокс № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м., що знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 , що він повністю вніс пайовий внесок, проте не зареєстрував у встановленому порядку право власності на вказане майно.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_4 має право на спадкове майно, в тому числі на гаражний бокс № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м., що знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 , тому суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 259, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1288-1270, 1278 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Стоцко Тарас Львович, Товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на гаражний бокс № 276 ряд 6 площею 38,2 кв.м., що знаходиться в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2020 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз