Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/2522/20
Провадження № 2/644/1238/20
06.08.2020
Справа № 644/2522/20
Рішення

Іменем України

06 серпня 2020 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

з участю:

секретаря судових засідань Білієнко Г.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради і просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком у 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки був сильно прив`язаний емоційно та духовно до своєї колишньої дружини, дуже її кохав, весь вільний час вони проводили разом. Після її смерті позивач захворів на гіпертонічну хворобу, звертався до лікарів, приймав ліки та заспокійливі засоби.

У судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, і позивач пояснив, що він є приватним підприємцем і здійснює торгівельну діяльність на ТЦ «Барабашово». Після смерті дружини близько двох місяців не працював, а потім став до роботи, оскільки були потрібні гроші на життя та ремонт квартири, яку він придбав разом з дружиною. З грудня 2019 року по лютий 2020 року гостював у своїх батьків на _____, потім повернувся, почав працювати, в цілому зробив ремонт у квартирі і в квітні 2020 року вселився до неї. В грудні 2019 року у приватному порядку звертався до лікаря в Інститут наркології, неврології та психіатрії, йому прописали заспокійливі препарати, він їх приймав. Також лікував гіпертонічну хворобу, йому робили уколи, він постійно приймає пігулки.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства України та яке не буде порушувати права третіх осіб.

Вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що позивач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 05 січня 2017 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб.

Після реєстрації шлюбу подружжя проживало в орендованій квартирі по АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання з письмової згоди дружини ОСОБА_4 позивач придбав квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу від 27.07.2018 року, і 18 жовтня 2018 року зареєстрував в ній своє місце проживання. Дружина позивача ОСОБА_4 своє місце проживання у вказаній квартирі не реєструвала і залишилася зареєстрованою у АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

Після смерті дружини протягом близько двох місяців позивач перебував у важкому емоційному стані, був пригнічений, не працював.

Як вбачається з копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 , він 01.08.2019 звертався сімейного лікаря з приводу гіпертонічної хвороби і зниженого артеріального тиску, 26.09.2019, 11.10.2019, 05 та 12 грудня 2019 року відвідував лікаря уролога та проходив курс лікування хронічного простатиту, який в нього вже був діагностований навесні 2019 року. З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що з липня 2019 року до січня 2020 року на стаціонарному лікування він не перебував.

Наведені обставини встановлені судом на підставі пояснень у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , а також наданої позивачем копії його медичної картки амбулаторного хворого та копії його паспорта. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність або через поганий психологічний стан, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15).

Відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

На підставі наведеного, суд не може прийняти в якості поважної причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини перебування його у пригніченому стані та наявність в нього перешкод психологічного характеру.

Крім того, надані позивачем докази дозволяють зробити висновок лише про перебування позивача в тяжкому психологічному та емоційно пригніченому стані уздовж двох місяців після смерті дружини. Після чого, психологічний стан позивача покращився, він став до роботи, почав зустрічатися з друзями, приймав участь у святкуванні свят на днів народження, гостював у своїх батьків, робив ремонт у придбаній квартирі. Таким чином суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту його перебування в тяжкому емоційному та психологічному стані протягом шести місяців після смерті дружити.

Що стосується посилання позивача на перебування його на лікуванні, то суд зазначає, що протягом шести місяців після смерті дружини на стаціонарному лікуванні він не перебував, відвідував лікарів з приводу наявних у нього хронічних захворювань, які були в нього діагностовані ще за життя дружини, і які не були і не могли стати перешкодою для звернення до нотаріальної контори.

Судовим розглядом встановлено, що обставини, на які посилається позивач та його представники як на підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, є не тільки не доведеними належними та допустимими доказами, а і взагалі самі по собі не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і тому суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: