У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком та способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання договору про участь батьків у вихованні та утриманні дитини після розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та способів участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання договору про участь батьків у вихованні та утриманні дитини після розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та способів участі батька у вихованні дитини, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

20 січня 2020 року (вх.№4196/1) відповідач подав до суду зустрічний позов від свого імені до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком та способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні просив прийняти зустрічну позовну заяву та об`єднати в одне провадження з первісним позовом, оскільки за предметом позову вимоги за позовами взаємозв`язані, виникають з одних правовідносин, які регулюються нормами сімейного законодавства, тому їх спільний розгляду є доцільним.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні просила відмовити у прийнятті зустрічного позову з підстав, викладених у запереченнях щодо процесуального питання про прийняття зустрічного позову, які подано до суду, мотивуючи свою позицію тим, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог щодо її форми та змісту та не відповідає п.5,8 ч.3 ст.175 ЦПК України, а також за змістом заявлених вимог, які відповідач просить розглянути та задовольнити суд, тобто визначити місце проживання житини з батьком та встановити йому спосіб участі у спілкуванні з дитиною, є взаємовиключними вимогами.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Виходячи з предмету позовних вимог за первісним позовом, ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 з вимогами: «Розірвання договір про участь батьків у вихованні та утриманні дитини після розірвання шлюбу від 26 лютого 2019 року в частині прав та обов`язків батька (розділ 2 та 3 Договору).

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з мамою - ОСОБА_2 .

Встановити ОСОБА_1 наступний порядок спілкування з дитиною: кожну першу та третю суботу з 11 години до 19 години, зобов`язавши ОСОБА_1 повертати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після проведення з нею часу до її фактичного місця проживання до 19 години».

В той же час, предметом позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є вимоги: «Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .

Встановити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : систематичні побачення щотижня - вівторок, четвер з 17.00 до 20.30 год.; перші і треті вихідні дні місяця, за місцем проживання батька, починаючи з 9.00 до 20.00 неділі, а також з можливістю заміни годин та днів спілкування за домовленістю батьків; 2 тижні в зимовий період та 2 тижні в літній період - з метою оздоровлення та відпочинку».

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову визначений ст. 193 ЦПК України, за вказаної норми підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Виходячи зі змісту ст. 193 ЦПК України, законодавством не передбачено прийняття зустрічного позову в частині заявлених вимог. Наслідком прийняття зустрічного позову є його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч. 10 ст. 188 ЦПК України, справи об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Враховуючи підстави та предмет позову, з урахуванням суб`єктивного складу сторін, заявлені вимоги за первісним та зустрічним позовом стосуються одних і тих самих правовідносин, регулюються нормами сімейного законодавства, однак обраний сторонами спосіб захисту є окремими предметом доказування, тягне за собою збір нових доказів та їх доведення іншими засобами доказування, у зв`язку з чим виникає потреба отримати висновок органу опіки та піклування щодо місця проживання дитини як з матір`ю, так і батьком, що є обов`язковим в розумінні положень ст.19 Сімейного кодексу України, тому, на думку суду, спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, призведе до затягування судового процесу, порушення права позивача на своєчасний, швидкий розгляд та вирішення справи по суті вимог заявлених у первісному позові.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, що не позбавляє відповідача права звернутись до суду з окремим позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 188, 193, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком та способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я: