Ухвала

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа №757/877/20-ц

провадження № 22-ц/824/11649/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фа-Груп Компані», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МАЙНДФОРС» про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року у позов задоволено.

Не погоджуючись із указаним заочним рішенням, 12 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ані у відповідному клопотанні, ані безпосередньо в апеляційній скарзі.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам п.п. 5,6 ч. 2 та п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

За змістом пунктів 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Разом з тим, в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо). Також не вказано на нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру необхідно сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За звернення до суду з майновим позовом, ціна якого складає 659 746,10 грн, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 6 597,46 грн, що становить 1% від ціни позову.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, апелянту, на виконання вказаних вимог закону, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 9 896,19 грн (6 597,46 грн * 150%) на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
Відповідно до п.2 ч. 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Проте апелянтом, у порушення вказаної норми закону не додано копій апеляційної скарги для відповідача та третьої особи.

Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно вказати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). Окрім того, необхідно надати суду апеляційну скаргу у новій редакції, що відповідатиме нормам статті 356 ЦПК України, зокрема зазначити у чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, а також надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону або вказати на підстави звільнення позивача від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», а також надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 19 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання суду копії апеляційної скарги для відповідача, оригіналу квитанції про сплату судового збору або наведення підстав звільнення від сплати судового збору, зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання суду відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, а також обґрунтування причин незаконності та необґрунтованості судового рішення, що визначено ст. 357 ЦПК України.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець