Рішення

Іменем України

20 серпня 2020 року місто Чернігів

Справа №751/2870/20

Провадження №2/751/709/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Безкоровайна Н. В.

учасники справи:

позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (не прибув)

відповідач - ОСОБА_1

треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (не прибули)

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року у розмірі 8169 гривень 92 копійки та судового збору в розмірі 2102 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору № б/н від 21.06.2011 року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємці ОСОБА_4 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 22.12.2011 року до 22.06.2012 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Позивачем 24.05.2018 року була направлена претензія кредитора до Першої чернігівської державної нотаріальної контори. 13.09.2018 року отримано відповідь Першої чернігівської державної нотаріальної контори про те, що претензію надіслано до Другої чернігівської державної нотаріальної контори.

Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 04.08.2019 року до ОСОБА_1 направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року становить 8169 грн 92 коп.

14.07.2020 року відповідач надала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.103-113).

Заперечення обґрунтовані тим, що позивач не надав до суду договору кредиту. У матеріалах справи є лише заява про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитків печатки від 21.06.2011 року. Вказана заява свідчить про відкриття чоловіком відповідачки поточного та карткового рахунку у статусі ФОПа у національній валюті. Зазначена заява не містить відомостей про строк її дії, не містить відомостей про дійсну видачу чоловікові за життя кредиту. У заяві не вказана ні сума кредиту, ні її спосіб погашення, ні відсотки, ні розмір штрафних санкцій, ні строки погашення, ні строк дії кредиту. Відповідач вважає, що дані обставини взагалі виключають можливість позивачу стверджувати, що її чоловік за життя брав у борг кошти та не повернув, що в свою чергу виключає можливість пред`явлення будь-яких вимог до спадкоємців. Розрахунок заборгованості не є доказом наявності боргу у чоловіка відповідача.

Відповідач також зазначає, що із заяви про відкриття рахунку вбачається, що Банком було відкрито два рахунки: поточний та картковий, для здійснення підприємницької діяльності. Позивач не надав до суду доказів про рух коштів на поточному та картковому рахунках її чоловіка, за його життя, як і не надав доказів про будь-яку суму чи кредитний ліміт на вказаних рахунках (поточний та картковий), який був наданий чоловікові та зарахований на його рахунок (чи поточний, чи картковий).

Крім того, незрозуміло, яким чином відбувалось погашення даного нібито кредиту після смерті чоловіка, а саме : 31.01.2012 року - 182 грн. 90 коп.; 23.03.2012 року - 516 грн. 01 коп.; 03.07.2012 року - 154, 40 грн. Чоловік відповідачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і останній платіж за його життя був здійснений 19.12.2011 року.

Про кредит чоловіка у АТ КБ «ПриватБанк» їй взагалі нічого не було відомо, тим більше заява була оформлена на чоловіка у статусі ФОІІа, а вона до його господарської діяльності залучена не була.

Зазначає, що зі смертю чоловіка припинилась його дієздатність, що передбачено у ст. 25 ЦК України. Крім того, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст. 1055 ЦК України.

У заяві позичальника від 21.06.2011 року не зазначена процентна ставка, як і не зазначено що за даною заявкою на чоловіка відповідачки оформлюється кредит.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, які додані до позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та зазначених у цих документах розмірах та порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Із наведеної у відзиві судової практики та змісту заяви від 21.06.2011 року вбачається, що оскільки у вказаній заяві відсутні істотні умови договору кредиту, то відсутні підстави вважати, що сторони при укладенні заявки у письмовому вигляді, обумовили ціну кредиту, строки його погашення, штрафні санкції та інші істотні умови, тому відсутні підстави стверджувати що чоловік відповідача має перед позивачем будь-яку заборгованість по сплаті кредиту.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем невірно застосовано до спірних правовідносин редакцію статті 1281 ЦК України, яка була введена в дію 04.02.2019 року і зворотної дії не має.

Із дати смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 і по день звернення позивача до нотаріуса з претензією, направленою 24.05.2018 року, різниця у часі становить 7 років. На переконання відповідача, до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми статей 1281 та 1282 ЦК України, в редакції що діяла до змін, введених 04.02.2019 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 року.

Також відповідач вважає, що позивач мав би зазначити дату і обставини, коли йому стало відомо про смерть боржника. Тому, в силу норм частин 2 та 4 статті 1281 ЦК України, в редакції станом до 04.02.2019 року, позивач втратив право вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 , що є підставою для відмови у задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі.

Просить врахувати ту обставину, що строк визначений у частині 3 статті 1281 ЦК України (в редакції станом до 04.02.2019 року) також минув, що у відповідності до частини 4 статті 1281 ЦК України, в цій редакції, є також підставою для відмови у задоволенні позовну в повному обсязі. Крім того, позивачем пропущений загальний трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову, про що відповідач заявляє письмово у відзиві.

06.08.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі( а.с. 135-161).

Додатково до позову позивач зазначив, що відповідно до Договору Позичальнику було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Кредитний договір між сторонами складається із заяви про відкриття поточного рахунку та Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: укладення кредитного договору підтверджується копією заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та правил банківських послуг, а також копією витягу з «Умов та правил надання банківських послуг»; надання кредиту підтверджується копією довідки про розміри встановлених кредитним лімітів; порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів підтверджується копіями виписок по рахунках, на яких обліковується прострочена заборгованість за кредитом та з яких вбачається відсутність погашень на теперішній час; розмір нарахованих відсотків, комісії та пені підтверджується розрахунком заборгованості. Заява про приєднання до Умов та Правил підписана Позичальником 21.06.2011 року, де зазначено що підписавши дану Анкету, заявник погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банка), Тарифами банка, які разом з даною анкетою-заявою становлять Договір Банківського обслуговування. У заяві про приєднання до умов та правил, зазначено : «своїм підписом я приєднуюсь і зобов`язуюсь виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного Договору, так і шляхом обміну інформації/домовленостей по банківському обслуговуванню с клієнтом через web-сайт банка (www.pb.ua або інший інтернет-/СМС- ресурс, визначений банком). Отже, твердження про те, що Позичальник не ознайомлювався з умовами та правилами надання банківських послуг, суперечить дійсності, ознайомлення ОСОБА_4 з умовами кредитування підтверджено підписанням заяви.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін по справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування з Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою : АДРЕСА_1 , станом на 22.12.2011 року та із Другої чернігівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який проживав за зазначеною адресою та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ухвали суду від 15.06.2020 року , до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За клопотанням відповідача ОСОБА_1 09.07.2020 року суд виніс ухвалу про відкладення розгляду справи на 20.08.2020 року.

В судові засідання представник позивача не з`являвся, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи чи повідомлення про поважні причини неприбуття у судове засідання до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини зазначені у відзиві, у вступному слові, викладеному у письмовому вигляді та наявні у справі докази. Додатково пояснила, що їй невідомо хто після смерті чоловіка двічі погашав кредит. Також подала письмову заяву про застосування строків позовної давності.

Треті особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками спадкодавця ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.06.2011 року ОСОБА_4 отримав від ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ОСОБА_4 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 , в електронному вигляді, через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

На підтвердження факту укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань Банком надані такі докази: укладення кредитного договору підтверджується копією заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та правил банківських послуг, а також копією витягу з «Умов та правил надання банківських послуг»; надання кредиту підтверджується копією довідки про розміри встановлених кредитним лімітів; порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів підтверджується копіями виписок по рахунках, на яких обліковується прострочена заборгованість за кредитом та з яких вбачається відсутність погашень на теперішній час; розмір нарахованих відсотків, комісії та пені підтверджується розрахунком заборгованості. Заява про приєднання до Умов та Правил підписана Позичальником 21.06.2011 року, де зазначено що підписавши дану Анкету, заявник погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банка), Тарифами банка, які разом з даною анкетою-заявою становлять Договір Банківського обслуговування. У заяві про приєднання до умов та правил, зазначено : «своїм підписом я приєднуюсь і зобов`язуюсь виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного Договору, так і шляхом обміну інформації/домовленостей по банківському обслуговуванню с клієнтом через web-сайт банка (www.pb.ua або інший інтернет-/СМС- ресурс, визначений банком). Отже, твердження про те, що Позичальник не ознайомлювався з умовами та правилами надання банківських послуг, суперечить дійсності, ознайомлення ОСОБА_4 з умовами кредитування підтверджено підписанням заяви.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно розрахунку банку, станом на дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року становить - 8291грн 51 коп ( тіло кредиту). Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 погашена сума за кредитом - 516 грн 01 коп та 03.07.2012 року - 152 грн 40 коп. Остаточна сума заборгованості за кредитом , за розрахунками банку - 8169 грн 92 коп ( а.с.7-8) .

На адресу Першої чернігівської державної нотаріальної контори за вих. № 10621 CNC850ЗЕ від 14.04.2018 року була направлена претензія кредитора в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яка листом від 29.05.2018 року перенаправлена Другій чернігівській державній нотаріальній конторі (а.с.33,34).

24.07.2019 року за вих. № 10621 CNC850ЗЕ на адресу ОСОБА_1 направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі - 8169 грн 92 коп (а.с. 35).

Згідно із матеріалами спадкової справи, ОСОБА_3 - батько померлого ОСОБА_4 відмовився від спадщини на користь матері спадкодавця - ОСОБА_2 , дружина - ОСОБА_1 відмовилась від спадщини на користь малолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, спадкоємцями спадкового майна ОСОБА_4 є : ОСОБА_2 - мати та діти спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с. 64-87).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України , зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частина перша статті 608 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Абзац 2 частини другої цієї статті передбачає, що вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини що виникли між банком і боржником який помер, після його смерті вирішуються в порядку положень ст. 1212 ЦК України , як зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника

Із розрахунку позивача про заборгованість за кредитом, ОСОБА_4 останній раз перед смертю погашав кредит 19.12.2011 року. Хто після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_5 погашав заборгованість, позивач доказів не надав.

Згідно претензії кредитора , направленої на адресу Першої чернігівської державної нотаріальної контори, банк дізнався про смерть ОСОБА_4 на початку квітня 2018 року, у травні 2018 року Друга чернігівська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ КБ

« Приватбанк» про наявність спадкової справи.

Судом встановлено, що спадкоємцями спадкового майна ОСОБА_4 є : ОСОБА_2 - мати та діти спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом у 2012 та 2013 роках.

Позивач як кредитор, до спадкоємців боржника не пред`являв вимоги, а лише 24.07.2019 року пред`явив лист-претензію до ОСОБА_1 , яка в установлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 29.04.2019 року та додав клопотання про витребування спадкової справи.

До початку першого судового засідання позивач клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів не заявляв.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що кредитором не вірно визначено коло спадкоємців боржника, не пред`явлено до них вимоги, у строки визначені ст. 1281 ЦК України .

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку що відповідач по справі, ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення із неї заборгованості у розмірі 8169 грн 92 коп за кредитним договором №б/н від 21.06.2011 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Керуючись статтями 598, 608, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, статтями 4,5,13,81, 259, 265, 268, 273, 310-314, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2020 року

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, )

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Третя особа : ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

Суддя С. М. Ченцова