Провадження № 2-з/522/472/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «КЕЙ -КОЛЕКТ» про визнання іпотечного договору припиненим.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «КЕЙ -КОЛЕКТ» про визнання іпотечного договору припиненим.

18.08.2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно якої просила накласти арешт на нежитлове приміщення №101, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,3 кв.м. до набрання законної сили остаточним рішення прийнятим в даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення №101, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 70,3 кв.м. Право власності на нерухоме майно Позивач набув на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2015 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Сімоновою О.Ю.

26.07.2018 року Позивачу під час підготовки до укладення договору, що підлягав нотаріальному посвідченню, стало відомо, що 31 травня 2018 року державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41643635 від 15.06.2018 року (номер запису про іпотеку 26654672) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41643736 від 15.06.2018 року (номер запису про обтяження 26654723).

Як вбачається з отриманої Позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підставою для прийняття оскаржуваних рішень став лист, серія та номер 4675-11/1632/2, виданий 31.05.2018 року КП «БТІ» Одеської міської ради, іпотечний договір, серія та номер 2977 виданий 27.09.2005 року видавник Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ситнікова Ю.Д., лист-повідомлення серія та номер 04/04/18/732384/2 виданий ТОВ «Кей-Колект». При цьому, іпотекодавцем та особою майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_4 , а іпотекодержателем є ТОВ «Кей-Колект», юридична особа, яка здійснює відчуження об`єктів нерухомості за проблемними заборгованостями банківських установ.

Представник позивача стверджує, що не має будь-яких договірних взаємовідносин ані з ОСОБА_4 , ані с ТОВ «Кей-Колект», водночас Позивач розуміє, що вищезазначені зобов`язання ОСОБА_4 в подальшому можуть мати наслідком незаконне позбавлення його права власності на належне йому майно.

Враховуючи зазначене, представник позивача вважає, що існують підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому на зазначене майно необхідно накласти арешт, враховуючи співмірність забезпечення позову із заявленими вимогами.

З приводу зустрічного забезпечення, представник позивача зазначила, що позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) на території України та майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Представник позивача вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для застосування зустрічного забезпечення позову та останнє є недоцільним.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9від 22.12.2006 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у разі, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи суд вбачає, що предметом позову є вимога про визнання припиненим іпотечний договір серія та номер 2977 від 27.09.2005 року, посвідчений 27 вересня 2005 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , предметом якого є квартира, за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 , та на зазначений об`єкт нерухомості внесено запис про іпотеку на підставі документів, в тому числі іпотечного договору, серія та номер 2977 від 27.09.2005 року, посвідчений 27 вересня 2005 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д.

Відтак в разі відчуження квартири невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення дійсно може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

У заяві про забезпечення позову представником позивача ставиться питання про арешт нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 , на яке внесено запис про іпотеку, за іпотечним договором який є предметом розгляду даної справи.

З огляду на викладене, суд встановив співмірність позовних вимог заявленому способу забезпечення позову.

З огляду на викладене, зважаючи на предмет та підстави позову, а також надані до клопотання докази, суд приходить до висновку про його задоволення та вважає за можливе накласти арешт до розгляду справи по суті на нежитлове приміщення №101 за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому суд вважає, що таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності та процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 10-13, 89, 149-153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,3 кв.м.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 20.08.2020 року

Суддя Донцов Д.Ю.