ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7071/19 Номер провадження 22-ц/814/182/20Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року ухвалену у складі судді Гольник Л.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного у м. Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про анулювання акту цивільного стану та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного у м. Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про анулювання акту цивільного стану та зобов`язання вчинити певні дії та призначено підготовче засідання

Ухвала мотивована тим, що позовна заява відповідає вимогам процесуального законодавства щодо форми та змісту, що з урахуванням статті 187 ЦПК України є підставою для відкриття провадження у справі.

Не погодившись з даною ухвалою, третя особа ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом правил юрисдикції справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави. Вважає, що в частині анулювання запису акту цивільного стану народження від 28.02.1994 року та актового запису змін до даного запису акту цивільного стану від 21.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги ґрунтуються на протиправних діях посадових осіб суб`єкта владних повноважень - Шевченківського у м. Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що в серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому з метою захисту права на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкоємницею якого вона є за законом, як рідна сестра, просить анулювати запис акту цивільного стану народження ОСОБА_1 від 28.02.1994 року та актовий запис змін до нього від 21.12.2017 року з мотивів незаконного визначення батьківства ОСОБА_3 , а також зобов`язати ОСОБА_1 повернути до Шевченківського районного у м. Полтаві відділу РАЦС ГТУЮ у Полтавській області свідоцтво про народження від 21.12.2017 року.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підсудна Октябрському районному суду м. Полтави.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.

Дана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване суб`єктивне право чи цивільний інтерес особи, що є підставою для звернення за судовим захистом в порядку цивільного судочинства.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити суд про їх захист шляхом, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 583/2715/16-ц (провадження № 14-174цс18) від 13 червня 2018 року зазначала, що система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Так, зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що у спосіб анулювання актового запису цивільного стану народження від 28.02.1994 р. та актового запису змін до актового запису народження від 21.12.2017 р., позивач оспорює батьківство померлого ОСОБА_3 , який записаний батьком ОСОБА_1 , що впливає на здійснення позивачкою цивільного права на спадщину померлого брата.

Право на оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини, встановлено статтею 137 СК України.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за хаистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, у цій справі спірні правовідносини пов`язані із захистом цивільного права позивача, тому справа належить до юрисдикції загальних судів, а доводи апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_1 не ґрунтуються на характері спірних правовідносин та суті права, за захистом якого звернулась позивач.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанрції та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, постановлена з додержанням правил предметної та суб`єктної юрисдикції та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль