Справа № 138/1491/20
Провадження №:2/138/490/20
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Політанської Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Королюк О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Сушака А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання технічної документації такою, що виготовлена з порушенням вимог нормативно-правових актів, визнання недійсним рішення в частині, припинення права власності та усунення перешкод в користуванні частиною земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 26.06.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

19.08.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Сушака А.О. про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що розгляд справ щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах, що виникають у земельних правовідносинах підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, представник відповідача вважає, що відсутній предмет спору, оскільки земельна ділянка на підставі норм законодавства належить відповідачу, а також рішення про її передачу у власність відповідачу прийняте у 2016 році, в той час як позивач стала власником будинку, який примикає до спірної земельної ділянки у 2019 році, а тому оскаржуване рішення не може порушувати її прав. Щодо вимог до ФОП ОСОБА_3 вважає, що розгляд справи має відбуватись в порядку господарського судочинства.

В підготовчому засіданні представник ОСОБА_4 та ОСОБА_2 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Представник позивача адвокат Королюк О.В. проти задоволення клопотання заперечила з тих підстав, що спір має приватноправовий характер, а тому має розглядатись за правилами цивільного судочинства. При цьому суб`єктний склад учасників справи, в даному випадку, не впливає на юрисдикційну підсудність справи. Просила у задоволенні клопотання відмовити. Позивач підтримала позицію свого представника.

Дослідивши зміст клопотання та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 336/2177/17. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містять постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у справах № 184/2470/13 та № 815/6956/15.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зокрема просить суд визнати недійсним рішення №227 9 сесії 7 скликання від 19.07.2016 року «Про надання дозволу та затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх передачу у власність та в оренду; та розподілу земельних ділянок в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки) в м. Могилеві-Подільському та передачі безоплатно в приватну власність за рахунок земель територіальної громади міста (землі житлової та громадської забудови в м. Могилеві- Подільському) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки) ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0, 1000 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер :00:005:0305 та припинити право власності на неї. Усунути перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки, розташованою в АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :00:005:0305, в межах проїзду загального користування орієнтовною шириною 7 метрів та довжиною 26 метрів шляхом демонтажу встановленого паркану з металевої сітки та звільнити земельну ділянку загального користування для проїзду.

Отже, у справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з передачею оскаржуваним рішенням Могилів-Подільської міської ради № 227 від 19.07.2016 у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:005:0305, яка на думку позивача є землею загального користування та є єдиним під`їздом до належного їй будинку по АДРЕСА_1 , а встановлення металевої сітки відповідачем на вказаній земельній ділянці перешкоджає її праву як власника користуватись своїм майном, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Крім того, суд відхиляє доводи представника ОСОБА_4 щодо відсутності предмету спору, оскільки підстави, які він зазначає на підтвердження такого твердження не свідчать про відсутність предмету спору, оскільки предметом спору є позовні вимоги, а свідчать про незгоду представника з доведеністю позовних вимог, що має бути встановлено судом під час розгляду справи і не є підставою для закриття провадження у справі, а має наслідком відмову у задоволенні позову в разі недоведеності заявлених позивачем вимог.

Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача адвоката Сушака А.О.

Разом з тим, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог позивача до ФОП ОСОБА_3 про визнання технічної документації такою, що виготовлена з порушенням вимог нормативно-правових актів підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Більше того, в разі задоволення судом позовних вимоги, право позивача має бути дійсно поновлене чи захищене.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовуючи вимогу до ФОП ОСОБА_3 про визнання технічної документації такою, що виготовлена з порушенням вимог нормативно-правових актів посилається на недотримання ним вимог ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а саме незазначення в технічній документації на спірну земельну ділянку, що остання є проїздом, що віднесений генеральним планом міста до земель загального користування, що в свою чергу стало підставою для прийняття Могилів-Подільською міською радою оскаржуваного рішення від 19.07.2016.

Разом з тим, згідно ст.ст. 116-122 Земельного кодексу України саме органу місцевого самоврядування належать повноваження щодо надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації, а також на її затвердження та передачу земель у власність, і саме такими рішеннями може бути порушено право особи, відтак невідповідність технічної документації вимогам чинного законодавства не порушує прав особи, а тому відповідність технічної документації із землеустрою вимогам закону може бути оцінена судом саме в межах розгляду справи про оскарження відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, а висновки суду викладені в описовій та мотивувальній частині рішення за наслідками її розгляду. Відтак в даному випадку спір між позивачем та ФОП ОСОБА_3 відсутній. Обраний позивачем спосіб захисту прав сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

За таких підстав вимоги позивача до ФОП ОСОБА_3 не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п.1, 260, 261, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання технічної документації такою, що виготовлена з порушенням вимог нормативно-правових актів, визнання недійсним рішення в частині, припинення права власності та усунення перешкод в користуванні частиною земельної ділянки в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання технічної документації такою, що виготовлена з порушенням вимог нормативно-правових актів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова