РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військово-цивільної адміністрації м.Волноваха про визнання права власності

встановив:

В жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою 14.04.2000 року, їй належить квартира АДРЕСА_1 Влітку 2014 року в м.Волноваха відбувалися активні дії АТО, тому сім`я зібрала тривожну валізу, куди були зібрані всі документи на випадок евакуації. Пізніше бойові дії вщухли та минула потреба в тривожній валізі, тому члени сім`ї забрали свої особисті документи. При цьому вона виявила, що в валізі був відсутній договір купівлі-продажу квартири від 14.04.2000 року та технічний паспорт на неї. Пошуки договору протягом тривалого часу позитивних наслідків не дали, тому вважає, що документ на квартиру, який засвідчує її право власності, втрачено. Вона 25.04.2018 року в БТІ отримала технічний паспорт на квартиру тазвернувся до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу квартири, однак нотаріус відмовив у видачі дублікату, оскільки Донецький обласний державний нотаріальний архів, куди був переданий договір купівлі-продажу на зберігання, розташований та території проведення ООС, не підконтрольній українській владі. Тому просила суд визнати за нею право власності на квартиру.

В судове засідання позивач не з`явився, просила розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, рішення просять прийняти на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою 14.04.2000 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9 кв.м, в тім числі житловою площею 19,7 кв.м, яка 25.05.2000 року зареєстрована комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації» в реєстраційній книзі №П-9 під реєстровим №6527, що підтверджено довідкою №444 від 23.04.2018 року.

Влітку 2014 року в м.Волноваха відбувалися активні дії АТО, тому сім`я позивачки зібрала тривожну валізу, куди були зібрані всі документи на випадок евакуації. Пізніше бойові дії вщухли та минула потреба в тривожній валізі, тому члени сім`ї забрали свої особисті документи. При цьому позивач виявила, що в валізі був відсутній договір купівлі-продажу квартири від 14.04.2000 року та технічний паспорт на неї. Пошуки договору протягом тривалого часу позитивних наслідків не дали, тому вона вважає, що документ на квартиру, який засвідчує її право власності, втрачено.

З метою відновлення втрачених документів вона звернулася в КП«Волноваське бюро технічної інвентаризації» та 25.04.2018 року отримала технічний паспорт на квартиру, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 36,9 кв.м, в тім числі житлову площу 19,7 кв.м.

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації» №872 від 26.09.2019 року вартість житлової квартири АДРЕСА_1 ., загальною площею 36,9 кв.м, в тім числі житловою площею 19,7 кв.м, складає 39877 грн.

Позивач звернувся до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу на належну їй квартиру, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою 14.04.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1275, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2019 року. Підставою для відмови стало те, що Донецький обласний державний нотаріальний архів, куди був переданий договір купівлі-продажу на зберігання, розташований та території проведення ООС, не підконтрольній українській владі.

Отже, у позивачки існують перешкоди для оформлення права власності в позасудовому порядку, що свідчить про неможливість здійснити досудове врегулювання спору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на квартиру, оскільки документ, який засвідчує її право власності на квартиру, втрачено.

На підставі викладеного, керуючись 16, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. ст.ст.10,12,13,76-81, 141, 258-259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військово-цивільної адміністрації м.Волноваха про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ., загальною площею 36,9 кв.м, в тім числі житловою площею 19,7 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Є.І.Мохов