Справа №: 343/9/20
Провадження №: 2/0343/157/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

АТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року Гребенюка О.С. звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг по кредитному договору б/н від 06.09.2011 року в сумі 11 696,44 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 06 вересня 2011 року отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.5 та 2.1.1.2.6 Договору, відповідачка надала свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до договору, відповідачка повинна була надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, пені та інших витратах згідно умов договору. Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносила і станом на 28.11.2019 року її борг по кредитному договору б/н від 06.09.2011 року становить 11 696,44 грн., з них: 4 772,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 647,82 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 5 242,83 грн. - нарахована пеня, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина та 533,16 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року Гребенюк О.С. не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи.

Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення їй рекомендованого поштового відправлення.

За таких обставин суд 10.02.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 даного Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 цього ж Кодексу передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляв позивач - АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 1049 цього ж Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В судовому засіданні встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується підписаною ОСОБА_1 заявою від 06.09.2011 року (а.с. 13).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 06.09.2011 року (а.с. 6-7) вбачається, що станом на 28.11.2019 року борг ОСОБА_1 по даному кредитному договору становить 11 696,44 грн., з них: 4 772,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 647,82 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України,, 5 242,83 грн. - заборгованості по пені, а також штрафи - 1 033,16 грн.

Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка ОСОБА_1 не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 06.09.2011 року, сплати на погашення заборгованості за кредитом здійснювала нерегулярно та не в повному обсязі, останній платіж внесла 11.09.2019 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернула.

Однак, як вбачається з підписаної ОСОБА_1 заяви від 06.09.2011 року про надання кредиту, в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просить, крім тіла кредиту, стягнути також нараховану пеню та штрафи, обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині, умовами, викладеними у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та у Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Вказаними витягами визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідачка та ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи заяву про надання кредиту від 06.09.2011 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо нарахування відсотків, пені та штрафів.

Крім того, роздруківка із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві про надання кредиту від 06.09.2011 року домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідачки ОСОБА_1 , то їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.09.2011 року шляхом підписання заяви про надання кредиту. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальності за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням викладеного позовна вимога про стягнення з відповідачки 5 242 грн. нарахованої пені, та штрафів у розмірі 1 033,16 грн. задоволенню не підлягає.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19.

Також суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України з відповідачки, як з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на користь позивача слід стягнути 647,82 грн. заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість по кредитному договору б/н від 06.09.2011 року в загальному розмірі 5 420,56 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 4 772,63 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 647,82 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 207,526,549,625,626,628,633,634,638,1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1,11 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 263-265,280-282ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 06.09.2011 року в сумі 5 420,56грн. (п`ять тисяч чотириста двадцять гривень і 56 копійок) та 2 102,00 грн. ( дві тисячі сто дві гривні) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 20.07.2009 року.

Суддя: