РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 01.08.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 16.03.1985 року позивач змінила прізвище із ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у зв`язку із одруженням. 21.08.2010 року ОСОБА_3 змінила прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_3 у зв`язку з одруженням. Позивач є інвалідом ІІ групи інвалідності з дитинства безстроково. Відповідно до медичних документів позивач хворіє на ряд тяжких захворювань та потребує постійного лікування. ОСОБА_1 вважає, що має право на утримання аліментів від дочки, сина, так як вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги. Позивач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо відповідачів не ухилялася. ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника та пенсію по інвалідності, інших доходів не має. Отриманої пенсії не вистачає на проживання у зв`язку з необхідністю постійного лікування. Позивач вимушена брати кошти в кредит для проходження лікування та покупки ліків. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути пропорційно з відповідачів аліменти на свою користь в твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісяця, довічно, починаючи з дати звернення позивачем до суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.09.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, просила стягнути по 1500 грн. з кожного відповідача. Зазначила, що має інвалідність, з приводу захворювань регулярно перебуває на стаціонарному лікуванні, має рекомендації щодо регулярного вживання медичних препаратів. Отримує пенсії з втрати годувальника та у зв`язку з інвалідністю у сумі 3600 грн., але зазначених коштів не вистачає. Відповідачі відмовляють в наданні матеріальної допомоги. Не заперечувала, що донька нерегулярно надає матеріальну допомогу, а син взагалі відмовляється. Для лікування позивач отримує в банківських установах кредитні кошти, які потім повертає у відсотках.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнав, зазначив, що не має відповідного доходу для сплати аліментів матері, вона отримує пенсію, а він отримує нерегулярний дохід в сумі 4000 грн. на місяць, з яких він утримує дружину та неповнолітнього сина. Сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. щомісячно. Свого часу позивач не виконувала батьківських обов`язків щодо нього.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що працює, має дохід близько 7000,00 гривень, утримує неповнолітнього сина, її чоловік не працює, орендує житло, оскільки у зв`язку з погіршенням відносин з позивачем спільне проживання не можливе. За можливістю надає матеріальну допомогу матері. Не згодна на стягнення аліментів, оскільки мати отримує пенсію. Свого часу позивач не виконувала батьківського обов`язку щодо неї.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , згідно актового запису про народження №464, зробленого 25.06.1982 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона, ОСОБА_3 , згідно актового запису про народження №453, зробленого 03.06.1986 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.12.2005 року, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності ІІ групи з дитинства довічно у розмірі 307,09 грн. (станом на день видачі свідоцтва).

З пояснень позивача вбачається, що вона отримує пенсію з втрати годувальника та пенсію по інвалідності, загальна сума виплат становить 3600,00 гривень щомісячно.

Відповідно до медичних документів позивач хворіє на ряд тяжких захворювань та потребує постійного лікування.

З виписки №02424 з медичної картки позивача вбачається, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.03.2019 року по 21.03.2019 року в медичному закладі КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша"з діагнозом хронічний арахноенцефаліт з епісиндромом, лікворно-судинною дисциркуляцією, астено-невротичним синдромом, гострий бронхіт, ревматоїдний артрит, суглобова форма, після виписки з лікарні їй призначено медикаментозне лікування. також з медичних документів, наданих позивачем, вбачається, що вонапроходила обстеження в рентгендіагнозтичному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні в квітні та травні 2019 року.

З виписки №10906 з медичної картки стаціонарного хворого КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша" Херсонської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні з 26.11.2019 року по 09.12.2019 року, отримувала лікування. Після виписки їй було рекомендовано медикаментозне лікування.

З доказів, наданих відповідачем ОСОБА_3 до відзиву, вбачається, що відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про народження №364, зробленого 10.09.2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 працює в АТ "Укрпошта" начальником відділення зв`язку поштового, загальна сума доходів за період з 01.08.2019 року по 30 листопада 2019 року склала 46720,56 гривень.

З договору аренди від 12.11.2019 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 орендує житло по АДРЕСА_1 вартістю 3000,00 гривень щомісяця крім витрат на опалення та утримання прибудинкової територією ОСББ.

З довідки ХЗЗСО "Центр освіти молоді" Херсонської міської ради вбачається, що ОСОБА_4 навчається в 11-А класі, стипендію не отримує.

З банківських виписок вбачається неодноразове здійснення грошових переказів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

З доказів, наданих відповідачем ОСОБА_2 до відзиву встановлено, що відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно аткового запису про народження №4, зробленого 11.03.2009 року Виконавчим комітетом Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Згідно рішення Суворовського районного суду м.Херсона №668/9226/15-ц від 08.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , рішення набуло чинності.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

В силу ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд, враховує обставини справи, що позивач є інвалідом ІІ групи інвалідності з дитинства безстроково, постійно перебуває на стаціонарному лікуванні з рекомендаціями щодо прийняття медикаментів, отримує пенсію по втраті годувальника та пенсію по інвалідності, тобто в правовому розумінні непрацездатним, тому приходить до висновку, що позивач потребує утримання своїх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру витрат на лікування.

Відповідачами не надано доказів ухилення позивача від виконання батьківських обов`язків по відношенню до відповідачів.

У зв`язку з викладеним суд, виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, матеріального стану сторін, наявність у них інших утриманців, вважає за можливе стягнути з відповідачів аліменти в твердій грошовій сумі по 450,00 грн. з кожного, щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року довічно.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., а саме: по 384,20 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81, 89, 259, 263-265, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.79, 202 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 450,00 гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі 450,00 гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року довічно.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН: НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень, а саме: по 384,20 гривень з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 30.01.2020 року.

Суддя: С.І. Майдан