Справа № 456/4197/18
Провадження № 2/456/138/2020
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/4197/18 за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова про зобов?язання скласти нові тарифи, узгодження їх з мешканцями будинку, зобов?язання здійснити перерахунок за неналежне надання або ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова про зобов?язання скласти нові тарифи, узгодження їх з мешканцями будинку, зобов?язання здійснити перерахунок за неналежне надання або ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування заяви зазначила, що з 1991р. є власником квартири в будинку АДРЕСА_1 . Відповідач БУ-1 м. Стрий КЕВ м. Львова є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Розрахунок витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території формувався враховуючи площу будинку-2104.6 кв.м. Згідно Постанови КМУ №869 при розрахунках витрат з технічного обслуговування та поточного ремонту, прибирання території, освітлення місць загального користування враховуються сумарні загальні площі квартир, а не будинку. БУ-1 всім мешканцям нашого будинку приписує лишню площу, приблизно 2 кв.м на 1 квартиру. На 40 квартир це майже 80 кв. м. За результатами ревізії, яку проводила у 2012р. Державною фінансовою інспекції, було виявлено наступне:»... на балансі та обслуговуванні БУ-1 знаходиться будинок по АДРЕСА_1 загальною житловою площею 1141.1кв.м. (40 квартир), а прибудинкова площа складає-790 кв. м., в тому числі удосконалене покриття-527 кв.м., газони та зелене насадження-263кв.м., що є порушенням Постанови КМУ № 869. Тривалий час відповідач намагається нав`язати свої послуги, навіть не узгодивши з позивачем самих послуг, які хочуть отримувати, ні ціни, яку готові за надану послугу заплатити. Нав`язуючи позивачу та мешканцям будинку абсолютно непотрібної послуги БУ-1 з 01.10.2011 р. по 23.07.2018р. БУ-1 вводило в перелік послуг послугу «Перевірку систем заземлюючих пристроїв та ізоляції освітлювальної проводки», якої немає у типовому договорі і послуг по якій за цей період не надавало. Тому вказана Постанова Кабінету Міністрів України і пропонує проведення громадських слухань, як альтернативу свавіллю ЖЕКів. На громадських слуханнях, які відбулися 20.12.2017р. було ухвалено - "відхилити коригування тарифів на послуги з утримування будинків та прибудинкової території", які обслуговуються БУ-1 м. Стрий КЕВ м. Львів. Подати на нові розрахунки з відповідними обґрунтуванням, так як змінився базовий розрахунок». 06.02.2018р. БУ-1 подає нові коригування тарифів без належного обґрунтування, та без врахування на зауважень та пропозицій, без додання порівняння п.3 по будинках № 44,44 а по вул. С. Бандери на їхню вимогу. В березні 2018 р. БУ-1 м. Стрия на 66% підвищило тарифи на послуги з 2грн. до 3.309 грн. за 1 кв. м., а Стрийська міська рада затвердила ці тарифи, не враховуючи зауваження та пропозиції та без ініціювання проведення громадських слухань, чим порушила Постанову Кабінету Міністрів № 869. Кориговані тарифи затверджені Стрийською міською радою по 23 будинків підпорядкованих БУ-1 м. Стрий КЕВ м. Львів майже в 2 рази вищі від тарифів ЖЕКів, які є на балансі Стрийської міської ради. У дев`ятиповерхових будинках з ліфтом, які знаходяться за адресою вул. Грабовецька 115,117,118,119, 120,121,122 і підпорядковані Стрийській міській раді коригований тариф становить - 2,442 грн./м2., а в їхньому п`ятиповерховому будинку 3,309 грн./м2. Коригування тарифів - це не тільки підняття тарифів, але і їх зниження на вимогу мешканців (наймачів). 29 травня позивач та мешканці будинку, які вважають таке рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради та БУ-1 неправомірним, звернулися у Антимонопольний комітет та у Головне Управління Держспоживслужби за захистом їхніх прав. По наслідках перевірки Головне Управління Держспоживслужби зобов`язало БУ-1 «привести та застосувати тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у відповідності до вимог постанов КМУ від 01.06.2011р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги та від 11.12.2013р. №970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненаданні або надання не в повному обсязі. До 22 жовтня 2018р., БУ-1 не виконало всіх вимог Головного Управління Держспоживслужби, не склало тарифи у відповідності до вимог постанов КМУ від 01.06.2011 р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги, не узгодило їх з мешканцями будинку та не затвердило їх у виконавчому комітеті Стрийської міської ради. У своїй заяві до БУ-1 від 04.10.2018р., просила надати їй копію переліку послуг, узгодженого з мешканцями будинку та затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради. Належної відповіді та копії затверджених тарифів на своє прохання позивач не отримала. Це є порушенням її прав та ст..7 ЗУ «Про ЖКП № 2189-VIIІ» Незважаючи на їхнє право отримувати повну та достовірну інформацію, практично немає можливостей дізнатися про те, як формуються тарифи, яким чином розраховуються витрати, які послуги БУ №1 має намір надавати мешканцям будинку (їх перелік, ціна та порядок/графік надання), яку суму отримало БУ-1 від мешканців будинку, яку суму витратило на потреби будинку і який прибуток отримало БУ №1 за їхній рахунок за період 01.01.2011 по 01.10.2018pp. У разі, якщо вказаний перелік розширений непотрібною послугою, споживач має право в судому порядку визнавати дії БУ-1 неправомірними і вимагати здійснення перерахунку вартості оплати. Відповідач, згідно із ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов`язаний надати послуги з утримання будинку, де позивач мешкає та прибудинкової території, що відповідають за якістю умовам договору (якщо є) або встановленим нормативам. Відповідач свої зобов`язання не виконує неналежним чином. Неналежне виконання виявилося в тому, що протягом періоду 2011 жовтень 2018 p.p. відповідач не надавав (або надав не в повному обсязі або неналежної якості) таких послуг як: дератизація, обслуговування вентиляційних і димових каналів, перевірки систем заземлюючих пристроїв та ізоляції освітлювальної проводки, технічне обслуговування та поточний ремонт, прибирання території. Натомість, відповідач (БУ-1) не виконує вимог чинного законодавства, не надає обов`язкові послуги або надає їх неналежної якості, відмовляється проводити перерахунок, що в даному випадку призводить до порушення законних прав та інтересів. Позивач та мешканці будинку неодноразово звертались до начальника БУ-1 м.Стрия КЕВ м. Львів п. ОСОБА_2 , з вимогою надавати послуги з утримання будинків та прибудинкової території в повному обсязі, але п. ОСОБА_2 ігнорує їхні вимоги - послуги як не надавались так і не надаються. Вони також зверталися в Стрийську міську раду з листами та у КЕВ м. Львів, але отримали тільки відписки, які не захищають їхні права. На лист направлений у КЕВ м. Львів 12.08.2018 р. та у Стрийську міську раду позивач та мешканці будинку до сьогоднішнього дня не отримали відповіді. Крім того, позивачем було направлено акт-претензію до відповідача від 21.08.2018р. про ненадання послуги, або про надання її не в повному обсязі та перерахунок плати за ненадані послуги. Для складання акту-претензії прибули начальник БУ-1 та головний інженер. Вони без обґрунтування відмовились здійснювати обстеження та під писати акт-претензію. Натомість звернення позивача ігнорувались, а акт-претензія залишена без розгляду та без відповіді. Неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань є порушенням її прав як споживача житлово-комунальних послуг згідно із Законами України «Про житлове-комунальні послуги» та «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного, просила перелік послуг, який діяв з 01.10.2011 по 23.07.2018 p.p., визнати, як такий, що не від повідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанові Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зобов`язати БУ-1 м. Стрий КЕВ м. Львова скласти нові тарифи і узгодити їх з мешканцями будинку відповідно до норм чинного законодавства. Зобов`язати БУ-1 м. Стрий КЕВ м. Львова зробити перерахунок позивачу за неналежне ненадання (або надання не в повному обсязі або неналежної якості) послуг з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 3574.22 грн.

В судовому засіданні представник відповідача Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова позов не визнав, подав о суду відзив, та пояснив, що заборгованість ОСОБА_1 , виникла за період з 2011р. Рішеннями судів було доведеного факт того, що ОСОБА_1 , послуги надавались і за які з нею в примусовому порядку стягувались кошти по заборгованості. З 01.07.2018р., по сьогоднішній день, згідно наказу №38 від 31.07.2018р., начальника БУ№1 м. Стрий КЕВ м. Львова, застосовується регульований тариф. Заява ОСОБА_1 , викладена в її особистому баченні без знання нормативних та правових документів, ОСОБА_1 і іншим мешканцям будинку відшкодовано кошти, за послуги, які не були надані, а тому просив в задоволенні позовну відмовити, оскільки такі є безпідставні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 , слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1 , є власником квартира АДРЕСА_1 .

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова, що є спеціалізованою установою, яка проводить ремонт і утриманні будинку в цілому.

Згідно рішення рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 14.02.2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , задоволено частково. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року в справі за позовом Будинкоуправління № 1 м. Стрий КЕВ м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , борг за надані комунальні послуги 1332 грн. 19 коп.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.03.2017р., позов Будинкоуправління № 1 м. Стрий КЕВ м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , борг за надані комунальні послуги 2353 грн. 14 коп.

Даними судовими рішеннями встановленні обставини того, що відповідачі у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , не визнаючи борг, покликаються на те, що будь якого договору з Будинкоуправлінням №1 та КЕЧ району на обслуговування будинку і прибудинкової території вони не укладали, фактичних послуг з обслуговування житла позивач їм не надавав, поточні ремонти приміщень загального користування проводяться самими мешканцями будинку за власні кошти. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сам відповідач не бажав підписувати даний договір, хоча у відповідності до п.1 ч. 3. ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» це є його обов?язком, а не правом. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст. 6 ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону №1875-ІV від 24 червня 2004 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що між позивачем та відповідачами не укладено письмовий договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території на підставі Типових договорів.

Проте посилання на відсутність договору між сторонами на надання житлово-комунальних послуг, не звільняє відповідачів від відповідальності за оплату цих послуг виходячи з наступного.

Стаття 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що законодавство у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Враховуючи наведене, обов`язок з укладання договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова № 529).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.

Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

Згідно з вимогами п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до Порядку.

За змістом ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Розрахунком витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова в АДРЕСА_1 визначено перелік послуг, які здійснює БУ №1, та їх вартість.

Будинкоуправлінням №1 укладені наступні договори: договір №17-ОБ-06 від 18.11.2016р., на оперативне обслуговування та технічну експлуатацію електроустановок; договір №11-002 від 17.11.2014р., про випробовування опору ізоляції освітлювальної проводки; договір на санітарно-профілактичні, протиепідемічні послуги (профдезроботи) від 02.01.2014р., 25.11.2014р., 29.04.2015р., 04.01.2016р., 04.01.2017р.

За результатами позапланової перевірки головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова 05.07.2018р., прийнято припис №3/18 від 23.07.2018р., за згідно якого встановлено, що Будинкоуправлінням № 1 м. Стрий КЕВ м. Львов допущено порушення порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що є регульовані внаслідок: - застосування завищених тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкові територій через порушення порядку їх введення в дію в березні 2018р., включення у тариф непередбачених постановою КМУ від 01.06.2011р. №869 послуг «перевірки ізоляції освітлювальної проводки та заземлюючих пристроїв», які не надавались та плати за ненадані послуги з «санітарно-профілактичних та протиепідемічних робіт» та «повірки та обслуговування димвентканалів», що призвело с застосування завищених тарифів при нарахуванні плати мешканцям в період з 01.07:2017) по 01.07.2018р.

Згідно наказу №38 від 31.07.2018р., начальника будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова, «Про регулювання та застосування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з 01.07.2018р.» на підставі припису №3/18 від 23.07.2018 р. Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області «Про виконання законних вимог, щодо усунення порушень порядку формування,встановлення та застосування державних (регульованих) цін», згідно постанов КМУ від 01.06.2011р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», КМУ від 11.12.2013 р.№970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненаданні або надання не в повному обсязі» п.6 ст.32 Закону України від 24.06.2004 р. №1875- IV «Про житлово-комунальні послуги» та ст.. 12,13 Закону України «Про ціни і ціноутворення»,додатку №2 до рішення ВК Стрийської міської ради №55 від 07.03.2018 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №339 від 22 вересня 2011 року «Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» для Будинкоуправління №1 м.Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова»: Застосувати тарифи на послуги по утриманню житлових будинків,споруд та прибудинкових територій, а саме: послуга з прибирання прибудинкової території; витрати з освітлення місць загального користування; витрати з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем та поточного ремонту конструктивних елементів будинку і внутрішньо будинкових систем; Застосувати регульовані тарифи на послуги з утримання будинків,споруд та прибудинкових територій, згідно розрахунків для житлових будинків.

Згідно рішення Стрийської міської ради №55 від 07.03.2018р., виконавчим комітетом Стрийської міської ради внесено зміни в додаток 1 рішення міськвиконкому №339 від 22 вересня 2011р., та затверджено перелік складових послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з врахуванням коригування тарифу в новій редакції згідно додатку 1. Внесено зміни в додаток 2 рішення міськвиконкому №339 від 22.09.2011 року в розрізі плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та затверджено перелік послуг, які надаються та включені в тариф з утримання будинків та прибудинкових територій в новій редакції з врахування тарифу згідно додатку 2.

Розрахунками витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території Будинкоуправління № 1 м. Стрий КЕВ м. Львова в АДРЕСА_1 визначено перелік послуг, які здійснює БУ № 1 та їх вартість.

Оплата за надані відповідачам комунальні послуги нараховувалася в межах діючих тарифів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Щодо вимоги про проведення перерахунку квартирної плати, то ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що право на перерахунок (зменшення розміру плати) може виникнути у споживача за умови їх (послуг) ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 вищевказаного закону, виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що є порушенням умов договору в розумінні статей 526, 530 Цивільного кодексу України, повинен бути зафіксований належним чином.

Статтею 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Судом не встановлено та самим позивачем не надано жодних належних доказів ненадання або неналежного надання комунальних послуг з боку відповідача.

Необхідно зазначити, що акти - претензії складені без дотримання чинних правових норм.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що доводи заяви щодо ненадання послуг, або надання їх гіршої якості не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

При подачі позову позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення позивачем до суду ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268 ЦПК України, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Будинкоуправління №1 м.Стрий КЕВ м.Львова про зобов?язання скласти нові тарифи, узгодження їх з мешканцями будинку, зобов?язання здійснити перерахунок за неналежне надання або ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 2011 по 2018р.р. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 704,80 грн. (сімсот чотири) грн.. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 06 лютого 2020р.

Суддя Р. Т. Шрамко