Справа № 515/194/19
Провадження № 2/515/172/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів судового засідання Чумаченко Д.М., Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача (за довіреністю) Гетманенка Д.А., Горбатюк А.І.

представника третьої особи - адвоката Ковпака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбуна- рського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на сто- роні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізова- не ремонтно-налагоджувальне товариство»,

про скасування рішення Лиманської сільської ради від

19.10.2016 р. № 158-VII та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила скасувати рішення Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 158- VІІ від 19.10.2016 р. та зобов`язати відповідача надати їй згоду на виготовлення проекту із земле- устрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,02 га, посилаючись на наступні об- ставини.

07.11.2008 р. між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу дачного будин- ку АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 р., зали- шеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01.06.2016 р., даний договір визнано дійсним. Після неодноразових звернень до Лиманської сільської ради для переукладення договору тимчасового користування (оренди) земельною ділянкою, на якій розташований зазначе- ний дачний будинок, їй було відмовлено у наданні згоди на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,02 га, що розташована на території бази ві- дпочинку АДРЕСА_1, оскільки на земельну ділянку площею 1,719 га, на якій розташована база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», у 2007 ро- ці виготовлено державний акт на право власності за Київським міжобласним спеціалізованим ре- монтно-налагоджувальним акціонерним товариством. Але що на час отримання третьою особою державного акту на право приватної на земельну ділянку, на якій розташована АДРЕСА_1 була вилучена із земель, переданих третій особі,

Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути сп- раву без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, вважаючи їх не обґ- рунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 25.11.2004 р. Київським міжобласним спеціалізованим ремонтно-налагоджувальним акціонерним товаристввом (далі - КМ СРНАТ) було отримано свідоцтво про право власності на майновий комплекс - базу відпочинку АДРЕСА_1 21.04.2005 р. між Лиманською сільською радою та КМСРНАТ було укладено договір купівлі-про- дажу земельної ділянки загальною площею 1,719 га, надану для розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», а 13.03.2007 р. зазначене товариство отримало державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 958929 вказаною площею для експлуатації та обслуговування зга- даної бази відпочинку. Отже, сільською радою правомірно відмовлено позивачу у наданні згоди на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,02 га, яка знаходиться на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якої є ТОВ «КМСРН АТ». До повноважень органів місцевого самоврядування, зокрема, сільських рад, в галузі земель- них відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальних громад. Оскільки земельна ділянка, на якій розташований дачний будинок позивача, знаходиться на території зазна- ченої бази відпочинку, власником якої є ТОВ «КМСРНАТ», то розпорядження згаданою земель- ною ділянкою площею 0,02 га виходить за межі повноважень сільської ради.

Представник третьої особи не визнав позовні вимоги, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, обґрунтовуючи свою позицію тим, що згідно наявних матеріалів, земельна ділянка, на якій розташований дачний будинок позивача, знаходиться на території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якої, як і власником земельної ділянки, на якій розташована зазначена база відпочинку, є ТОВ «КМСРНАТ». І не в компетенції сільської ради вирішувати пи- тання щодо спірної земельної ділянки, яка не належить до земель територіальної громади. А пози- вачем не надано доказів про те, що земельна ділянка, на якій розташований її дачний будинок, ви- лучено з земельної ділянки, належної ТОВ «КМСРНАТ».

Заслухавши пояснення і доводи представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріа- ли справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу дачного будинку, укладеного 07.11.2008 р. (а.с. 24), ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила належний продавцю на праві приватної власно- сті дачний будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Лиманської сільської ради № 32 від 06.06.1995 р. (копія на а.с.27) ОСОБА_2 нада- но у постійне користування на правах оренди земельну ділянку в розмірі 0,02 га на базі відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підставі зазначеного рішення 17.07.1995 р. сільською радою з ОСОБА_2 укладено дого- вір на право тимчасового користування землею площею 0,02 га строком на 50 років, що вбачається з копії договору (а.с.25-26).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.06.2016 р. (копії судових рішень на а.с.28-36,37-41), визнано дійсним зазначений договір купівлі-продажу дачного будинку.

21.04.2005 р. між Лиманською сільською радою і Київським міжобласним спеціалізованим ре- монтно-налагоджувальним акціонерним товариством було укладено договір купівлі-продажу земе- льної ділянки площею 1,719 га для розміщення бази відпочинку АДРЕСА_1, що слідує з копії дого- вору серії ВСА № 913570 (а.с.146-148). Зазначений правочин зареєстрований у Державному реєст- рі правочинів за № 561355, що слідує з копії витягу з зазначеного реєстру (а.с.147).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.25-26,27,43-46), на момент укладення згаданого догово- ру купівлі-продажу земельної ділянки під базою відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вже існували догово- ри оренди земельних ділянок власників дачних будинків на зазначеній базі відпочинку, зокрема, договір на право тимчасового користування землею від 17.07.1995 р. строком на 50 років, укладе- ний Лиманською сільською радою з ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 02.12.2011 р. (а.с.181) підтверджується, що КМСРНАТ на праві приватної власності належить майновий комп- лекс - база відпочинку АДРЕСА_1. Його право власності на зазначене нерухоме майно прой- шло реєстрацію, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 50. що підтверджує- ться копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ЕЕО 969492 (а.с.145).

На підставі згаданого договору купівлі-продажу від 21.04.2005 р. Київське міжобласне спеціалі- зоване ремонтно-налагоджувальне акціонерне товариство, правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю з одноіменною назвою, 13.03.2007 р. отримало державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,719 га, розташовану на території курортної зони «Катранка» у межах с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що видно з копії державного акту серії ЯГ № 958929 (а.с.150,180).

Як зазначив апеляційний суд Одеської області у своєму рішенні від 10.03.2016 р., що набрало законної сили (а.с.34), з клопотання Головного управління Держкомзему в Одеській області на ад- ресу Лиманської сільської ради від 15.08.2011 р., листа Державної інспекції сільського господарст- ва в Одеській області від 03.08.2012 р., направленому ОСОБА_1 за результатами проведеної на виконання доручення Державної інспекції сільського господарства України перевірки дотрима- ння земельного законодавства при оформленні права власності ПрАТ «Київське міжобласне спеці- алізоване ремонтно-налагоджувальне акціонерне товариство» на земельну ділянку, вбачається, що ТО «Вектор» при складанні проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки для розміщен- ня бази відпочинку не врахувало знаходження на земельній ділянці належного ОСОБА_2 дач- ного будинку. Вказано на необхідність приведення у відповідність рішення сільської ради про продаж земельної ділянки Товариству для експлуатації та обслуговування бази відпочинку.

Як видно з плану меж земельної ділянки площею 1,719 га, цільове призначення якої - для екс- плуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (зворот копії державного акту серії ЯГ № 958929) та копії план-схеми бази відпочинку АДРЕСА_1, власником якого є позивач, розміщений на території зазначеної бази відпочинку і на земельній ділянці, отриманій ТОВ «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджува- льне товариство» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Встановлені судом обставини дозволяють прийти до висновку, що при укладенні договору ку- півлі-продажу земельної ділянки під базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 21.04.2005 р. не було вра- ховано, що існував договір оренди земельної ділянки власника дачного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на зазначеній базі відпочинку.

Рішенням ІХ сесії VІІ скликання Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 158-VІІ від 19.10.2016 р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні згоди на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,02 га, яка знаходи- ться на території бази відпочинку АДРЕСА_1, оскільки на земельну ділянку під базою відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» виготовлено де- ржавний акт на право власності КСМРНАТ . Цим же рішенням рекомендовано зацікавленим осо- бам з питань володіння та користування земельною ділянкою звернутися до суду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядува- ння, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що пе- редбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах пов- новажень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відпові- дній території.

Статтею 12 ЗК України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі зе- мельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комуналь- ної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповід- них територіальних громад сіл, селищ, міст; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного та екологічного законодавства (п.п.«а, б,в, г,є»).

В силу ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності неза- лежно від місця їх розташування.

Отже, до повноважень Лиманської сільської ради у галузі земельних відносин на території села Лиман входить: розпорядження землями територіальної громади; передача земельних ділянок ко- мунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у корис- тування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної вла- сності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб територіальної громади, тощо.

І зазначені повноваження згадана сільська рада може здійснювати стосовно землі, яка є комуна- льною власністю і яка перебуває в межах населеного пункту - села Лиман.

У відповідності до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою перед- бачена загальна компетенція органів місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські ради пра- вомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та ін шими зако- нами до їх відання.

За змістом п.34 ч.1 ст.26 зазначеного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, се- лищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відно- син.

Як передбачено ст.59 згаданого Закону, рада приймає нормативні та інші акти у формі рішень в межах своїх повноважень.

Згідно ст.60 зазначеного Закону, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах на- лежить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси…

Оскільки земельна ділянка, на якій розташована база відпочинку АДРЕСА_1, вибула з комуналь- ної власності територіальної громади с.Лиман у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу від 21.04.2005 р. і отриманням 13.03.2007 р. на підставі цього ПрАТ «Київське міжобласне спеціа- лізоване ремонтно-налагоджувальне акціонерне товариство» державного акту на право приватної на земельну ділянку, то розпорядження зазначеною земельною ділянкою і вирішення питань щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований дачний будинок позивача, лежить за ме- жами повноважень Лиманської сільської ради у галузі земельних відносин на території села.

Таким чином, оскаржуване позивачем рішення Лиманською сільською радою прийнято у відпо- відності до вимог чинного земельного законодавства та законодавства про місцеве самоврядуван- ня, в межах своїх повноважень, їх перевищення судом не встановлено.

Посилання позивача на те, що на час отримання третьою особою державного акту на право при- ватної на земельну ділянку, на якій розташована база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», земельна ділянка під дачним будинком АДРЕСА_1 була вилучена із земель, переданих третій особі, є бездоказовими і сп- ростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами, зокрема, планом меж земельної ді- лянки площею 1,719 га та копією план-схеми бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.81-88,150,180).

Як визначено ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета до- казування.

Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте, позивачем не надано суду об`єктивних доказів щодо вилучення земельної ділянки під дачним будинком АДРЕСА_1 із земель, переданих третій особі за договором купівлі-продажу від 21.04. 2005 р., та доказів, на підставі яких можливо задоволення позовних вимог, а судом їх не добуто.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,144 Конституції України, ст.ст.25,26 Закону Укра- їни «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського рай- ону Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відпо- відача - товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонт- но-налагоджувальне товариство», про скасування рішення Лиманської сільської ради від 19.10. 2016 р. № 158-VII та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко