07.02.2020 227/621/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі судового засідання Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про виправлення відомостей у виконавчих листах, виданих Добропільським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року по цивільній справі №227/621/16-ц, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2020р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про виправлення відомостей у виконавчих листах, виданих Добропільським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року по цивільній справі №227/621/16-ц

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року було стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 944,55 грн., шляхом безспірного списання коштів державного бюджету управлінням Державної казначейської служби України у м.Добропілля Донецької області. Вказане рішення фактично не виконано. 28.01.2020р. ОСОБА_1 отримав від Управління ДКС України лист, відповідно до якого останньому повертають виконавчі листи №227/621/16-ц, про стягнення на користь ОСОБА_1 1000,00 моральної шкоди та 944,55 грн. компенсації за відрив від звичайних занять, через те, що визначений порядок і спосіб виконання судового рішення унеможливлює здійснення безспірного списання коштів, крім того у відомостях про боржника відсутній унікальний ідентифікаційний номер боржника у Єдиного державному реєстрі підприємств та організацій України.

Таким чином ОСОБА_1 просив винести додаткове рішення щодо виправлення відомостей у виконавчих листах по справі №227/621/16-ц та вказати наступне: «Стягнути з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00грн., компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 944,55грн. шляхом безспірного списання коштів». Також просить вказати у виконавчих листах унікальний ідентифікаційний номер боржника Державної казначейської служби України, та надіслати на його адресу відповідні виконавчі листи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, ніяких заяв до суду не надходило.

Від начальника Управління Державної казначейської служби України у м.Добропілля Донецької області на адресу суду 07.02.2020 року надійшло клопотання, про розгляд заяви ОСОБА_1 без участі представника Управління.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд ухвалив розглянути заяву ОСОБА_1 у відсутність сторін, оскільки їхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

При розгляді наявних матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2016 року скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 944грн. 55коп., шляхом безспірного списання коштів державного бюджету управлінням Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької області. Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Згідно листа Державної казначейської служби України №5-08-08/21803 від 10.12.2019 року, про повернення документів вбачається, що в резолютивній частині виконавчих документів №227/621/16-ц визначений порядок і спосіб виконання судового рішення унеможливлює здійснення безспірного списання коштів державного бюджету. Повідомлено, що Державна казначейська служба України у місті Добропіллі Донецької області відсутня в системі органів Казначейства. Також зазначили, що у відомостях про боржника відсутній унікальний ідентифікаційний номер боржника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, тому Казначейство повернуло виконавчі документи, як такі, що складено з порушенням встановлених вимог.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , він фактично просить виправити відомості у виконавчих листах, доповнивши їх змістом, який відсутній у резолютивній частині постанови Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п.19-20 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (1618-15); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає описки, помилки або інших невірно зазначених відомостей у виконавчих листах, оскільки в них фактично зазначається резолютивна частина судового рішення.

Виконавчі листи спрямовані на примусове виконання самого рішення суду. Заявлені вимоги гр. ОСОБА_1 фактично порушують питання про зміну резолютивної частини рішення, шляхом внесення в нього нових даних, які на момент розгляду справи не були відомими і не розглядалися судом.

Зокрема, у резолютивній частині клопотання гр. ОСОБА_1 зазначається про стягнення «з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України».

Між тим, Апеляційний суд Донецької області у рішенні від 01 березня 2018 року постановив стягнути на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів державного бюджету з Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької Області(), а гр. ОСОБА_1 , у клопотанні, просить вказати іншу особу з якої підлягає стягнення коштів - Державне казначейську службу України(), хоча це є інша юридична особа.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 фактично просить змінити відповідача з Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької Області на Державну казначейську службу України, що є неможливим, оскільки остання юридична особа не брала участі у даній цивільній справі №227/621/16-ц в якості відповідача.

Варто зауважити, що Добропільський міськрайонний суд Донецької області не може втручатись та змінювати резолютивну частину постанови Апеляційного суду Донецької області.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо виправлення відомостей у виконавчих листах, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про виправлення відомостей у виконавчих листах, виданих Добропільським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 01.03.2018 року по цивільній справі №227/621/16-ц відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко