КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4069/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року в справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: ОСОБА_1 про скасування акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 , -

у с т а н о в и в:

10.04.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 11 серпня 2018 року з прибиральником службових приміщень Філії «Центр сервісного забезпечення» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 , стався нещасний випадок, наслідком якого став закритий черезвертлюговий перелом лівого стегна зі зміщенням. За результатами роботи комісії зі розслідування нещасного випадку були складені Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджені Філією «Центр сервісного забезпечення» Акціонерного товариства «Укрзалізниця». Керуючись п. 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України, від 30.11.2011 №1232 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві листом №7745-2 від 22.12.2018 р. звернулось до Філії з проханням провести повторне розслідування, на що у відповідь отримало відмову № 10/40-1 від 24.01.2018 р.. Управління не погоджується з висновком комісії, про те, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, оскільки вважає, що він суперечить дійсним причинам та обставинам настання нещасного випадку, а дії Філії протиправними та такими, що порушують права Управління, так як наказ про залучення потерпілої до роботи у вихідний день 11 серпня 2018 р., відповідно до вимог ст. 71 та 107 Кодексу законів про працю України, Філією не видавався. Інших документальних підтверджень, які б свідчили про необхідність виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків у вихідний день, в матеріалах розслідування нещасного випадку немає.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року позов задоволено. Вирішено скасувати акт проведення рослідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок,пов`язаний з виробництвом,за формою Н-1, що стався 11.08.2018 року з ОСОБА_1 , затверджені Філією «Центр сервісного забезпечення «Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки розглянувши справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи 29.10.2019 року, суд до нарадчої кімнати для ухвалення рішення не видалявся повідомивши, що суд не зобов`язаний оголошувати текст судового рішення і воно буде надіслано сторонам засобом поштового зв`язку пртягом 30 днів. Повний текст рішення судом першої інстанції складено 27.11.2019 року, що свідчить про порушення судом ст. ст. 259, 268, 279 ЦПК України. Крім того, указує, що судом неналежним чином здійснено оцінку доказів у їх сукупності, в результаті чого він дійшов помилкового висновку про скасування акта про проведення рослідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1. Суд не звернув уваги, що по суті акта про проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 взагалі не існує. Нещасний випадок 11.08.2018 р. з ОСОБА_1 стався саме в момент виконання службових обов`язків. Листом в.о. директора Філії до начальника головного управління воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 , №09/1220 від 23.06.2018 р. надано доступ деяким працівникам, в тому числі потерпілій, до приміщень в робочі, святкові та вихідні дні. Пов`язуючи нещасний випадок з виробництвом, комісія керувалась п.п. 2 і 4 п. 15 Порядку, згідно яких, обставиною, за якої нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні. В абзаці 4 Додатку 6 до Порядку конкретизовано, що виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні за його письмовим розпорядженням є обставиною, за якої настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Нещасний випадок з потерпілою стався 11.08.2018 р., у суботу, тобто - вихідний день. Позивач не вказує, які саме: вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 30 листопада 2011 року №1232, були порушені комісією при складанні актів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що 11.08.2018 року о 09 год. 10 хв. з прибиральником службових приміщень Філії «Центр сервісного забезпечення» АГ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 стався нещасний випадок. Внаслідок падіння отримала травму лівої ноги. На місце події прибула швидка допомога, якою потерпіла була доставлена до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1.

13.08.2018 року від Філії «Центр сервісного забезпечення» АТ «Укрзалізниця» було складено повідомлення про нещасний випадок з ОСОБА_1 , згідно з яким 11.08.2018 року о 09 год. 10 хв. остання, виходила з приміщення вестибюлю АТ «Укрзалізниця» перечепилась і впала. Внаслідок падіння вона отримала травму лівої ноги. На місце події прибула швидка допомога, якою потерпіла була доставлена до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1. Попередній діагноз: перелом лівої стегнової кістки

Відповідно до положень п. 9. 44 Порядку № 1232. 13.08.2018 року від Філії «Центр сервісного забезпечення» АТ «Укрзалізниця» було направлено лист на в.о. головного лікаря Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1 щодо ступеню тяжкості травми та діагнозу із зазначенням коду згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я, а також інформацію про наявність алкоголю в крові потерпілої.

14.08.2018 Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №1 було направлено повідомлення, а також листом від 14.08.2018 №981 було повідомлено товариство, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні з 11.08.2018 р. Діагноз: багатоуламковий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки. Травма тяжка .

13.08.2018 о 16 год. 15 хв. Філією «Центр сервісного забезпечення» АТ «Укрзалізниця» згідно з додатком 2 до Порядку № 1232 було складено повідомлення про нещасний випадок.

На виконання положень пункту 10 Порядку № 1232 наказом відповідача від 14.08.2018 року № 13/32 було утворено комісію з розслідування нещасного випадку у складі голови ОСОБА_3 - провідний інженер з охорони праці філії та членів комісії - ОСОБА_13, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

14.08.2018 Філія «Центр сервісного забезпечення» АТ «Укрзалізниця» листом №10/316 повідомила Головне управління Держпраці у Київській області про обставини нещасного випадку та попросили продовжити строк розслідування до отримання інформації від лікувального закладу про наявність алкоголю в крові потерпілої.

Листом №8/2/18/11849 від 17.08.18 Головне управління Держпраці у Київській області дало згоду на продовження терміну розслідування нещасного випадку.

17.08.2018 року наказом відповідача № 13/33 продовжено термін розслідування нещасного випадку, що стався 11.08.2018 року з ОСОБА_1 до отримання комісією із розслідування нещасного випадку висновка судово медичної експертизи про наявність алкоголю, наркотичних речовин в її організмі.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про охорону праці», за підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1232 за результатами розслідування комісії складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (У разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом). Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід`ємну частину.

Згідно з актом проведення розслідування нещасного випадку від 23 листопада 2018 р., складеного за формою Н-5 та актом про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 23 листопада 2018 року № 1, складеного за формою Н-1, причиною нещасного випадку є відсутність або неякісне проведення інструктажу, не виконання вимог інструкції з охорони праці.

Із висновком комісії із розслідування нещасного випадку не погодився член комісії з розслідування - страховий експерт з охорони праці відділу профілактики страхових випадків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві ОСОБА_5, який в окремій думці, висловленій у письмовій формі, зазначив, що нещасний випадок із ОСОБА_1 не є таким, що пов`язаний із виробництвом і акт про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом за формою Н-1 складатися не повинен і він не є страховим для Фонду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі, оскільки судом при розгляді даної справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК україни, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Статтею 274 ЦПК України визначено перелік справ, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Дана справа входить до переліку справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 15.04.2019 року суд першої інстанції відкрив за даним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві провадження та призначив розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін на 10.06.2019 року.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

10.06.2019 року розгляд даної справи по суті в порядку спрощеного провадження почався з відкриттям першого судового засідання.

Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У судовому засіданні 25.07.2019 року сторони надали усні пояснення, а 29.10.2019 року суд допитав свідка, дослідив матеріали справи та повідомив учасників судового процесу, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження.

Як убачається із протоколу судового засідання від 29.10.2019 року, до нарадчої кімнати суд не видалявся та в цей день ні скорочене рішення суду, ні повне рішення не проголошувалось. У матеріалах справи міститься повне рішення суду першої інстанції, датоване 22 листопада 2019 року.

Суд апеляційної інстанції уважає, що при розгляді даної справи суд першої інстанції порушив порядок ухвалення судових рішень, передбачений ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України, яка є правилом, встановленим цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його проголошення.

Як вже зазначалось вище, то згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, а відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи, окрім дослідженя доказів і письмових пояснень, також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

При цьому, частиною 3 ст. 258 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду, а статтею 259 ЦПК України встановлено порядок ухвалення судових рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 259 ЦПК Українги, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Згідно із ч. 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Судове рішення, що містить вступну та резолютивну частини, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.

Частиною 1 ст. 268 ЦПК України встановлено, що рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи ( ч.ч. 3,4,5,6,7 ст. 268 ЦПК України).

Системний та логічний аналіз указаних норм у їх сукупності свідчить про те, що розглянувши справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, які були пристуні у судовому засіданні, давали пояснення, суд першої інстанції повинен видалитися до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення без проведення судових дебатів, після виходу з якої повинен прголосити повне або скорочене рішення суду( вступна та резолютивна частини рішення).

У разі проголошення судом скороченого рішення при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, законодавцем дозволено суду відкласти складання повного рішення (постанови) суду на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Прит цьому датою ухвалення рішення буде дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Скорочене рішення суду не складається у випадку розгляду справи за відсутності учасників справи у випадку, якщо при розгляді справи у спрощеному порядку, суд прийшов до висновку про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. І в такому випадку датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, то суд першої інстанції, розглянувши 29.10.2019 року дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заслухавши їх усні пояснення та показання свідка, ухваленням рішення розгляд справи не закінчив, рішення суду в судовому засіданні, яким завершив розгляд справи не проголосив, в нарадчу кімнату не видалявся, а склав повне рішення суду лише 22.11.2019 року.

Зазначене є грубим порушення норм процесуального права щодо порядку ухвалення рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції уважає, що оскаржуване рішення суду неможна визнати законним та обгрунтованим і з інших підстав, визначених ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, суд першої інстанції встановивши, що 11.08.2018 року на території ПАТ «Українська залізниця» з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, прийшов до висновку, що стався він не у момент виконання нею своїх службових обов`язків, тобто не є таким, що пов`язаний з виробництвом, наслідком чого є скасування акту проведення рослідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 11.08.2018 року з ОСОБА_1 , затверджені Філією «Цунр сервісного забезпечення «Акціонерного товариства «Українська залізниця».

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався у вихідний день, а відповідно до норм трудового законодавства робота у вихідні дні забороняється і допускається лише у виняткових випадках за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Наданий відповідачем лист в.о. директора Філії до начальника головного управління воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2, № 09/1220 від 23.06.2018 р., про надання доступу деяким працівникам, в тому числі потерпілій, до приміщень в робочі, святкові та вихідні дні, на думку суду, не є розпорядчим документом передбаченим КЗпП України, що передбачає роботу в вихідні дні та надає відповідну компенсацію.

Проте з таким висновком суду, суд апеляційної інстанції погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 .

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1232, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, і острого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Пунктом 10 Порядку № 1232 визначено, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний:

1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв`язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2, зокрема Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок;

2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Установлено, що 11.08.2018 року о 09 год. 10 хв. з прибиральником службових приміщень Філії «Центр сервісного забезпечення» АГ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 стався нещасний випадок: внаслідок падіння отримала травму лівої ноги. На місце події прибула швидка допомога, якою потерпіла була доставлена до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1.

На виконання вимог чинного законодавства, роботодавець органузував розслідування нещасного випадку, 13.08.2018 року склавши повідомлення про нещасний випадок, утворивши відповідну комісію у складі, зазначеному вище, наказом від 14.08.2018 року №13/32 ( а.с.59-60, 63).

При цьому роботодавцем до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 було направлено відповідне звернення щодо надання інформації про ступінь тяжкості травми ОСОБА_1 та діагнозу із зазначенням коду згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я, а також інформацію про наявність алкоголю в крові потерпілої ( а.с. 61).

14.08.2018 року Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №1 було направлено відповідачу термінове повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві, а також листом від 14.08.2018 №981 повідомило товариство, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні з 11.08.2018 р. з діагнозом: багатоуламковий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки. Травма тяжка. Код S 72.1( а.с.62,64).

Під час розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , комісію встановлено, що ОСОБА_1 11.08.2018 року прийшла до свого робочого місця - адміністративної будівлі по АДРЕСА_1 , для виконання своїх трудових обов`язків, що підтверджується показами стрільця воєнізованої охорони ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 ( а.с.71-72).

Листом ЦН №09/1220 від 23.06.2018 ОСОБА_1 для забезпечення утримання приміщень АТ «Укрзалізниця» в належному санітарно-технічному стані, своєчасного виконання своїх посадових обов`язків було надано доступ до приміщень АТ «Укрзалізниця» в робочі, святкові та вихідні дні ( а.с. 68).

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказані працівники також систематично здійснюють прибирання по суботам. Інструктажів з охорони праці з ними не проводили. ОСОБА_8 11.08.2018 року також була на робочому місці та виконувала свої посадові обов`язки, що підтверджується пояснювальною запискою від 23.08.2018 року, у якій вона також повідомила, що 11.08.2018 року близько 09 год. 20 хв. їй зателефонувала ОСОБА_1 , яка також була на роботі, і сказала, що впала і зламала ногу (а.с. 73-74,78,79).

У Протоколі №1 опитування потерпілого нещасного випадку, що стався, ОСОБА_1 зазначила, що у 2017-2018 вона виходила на роботу в суботу приблизно 10-12 разів за наказом заступника директора філії ОСОБА_10 , а після його звільнення за наказом начальника відділу господарського забезпечення ОСОБА_11 (а.с.77).

Факт перебування ОСОБА_1 на території філії 11.08.2018 року підтверджується роздруківкою з системи контролю входу/виходу з АТ «Укрзалізниця» за адресою : м. Київ, вул. Протасів Яр 2, де і стався нещасний випадок ( а.с. 69).

ОСОБА_1 у своїй пояснювальній записці вказувала, що 11.08.2018 року о 06 год. 15 хв. вона вийшла на роботу за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр 2, для прибирання кабінетів та коридорів на першому поверсі будівлі. Переодягнулась в спецодяг, після чого приступила до прибирання на першому поверсі. Близько 9-ї години закінчила прибирати в кабінетах першого поверху, пішла до роздягальні, прийняла душ, переодягнулась у власний одяг та повернулась домивати вестибюль першого поверху будівлі. Приблизно о 09 год. 10 хв., під час прибирання, наступила на вологу ганчірку, послизнулася, та впала на підлогу. Швидка медична допомога прибула о 9 годині 47 хв..Після первинного огляду, її машиною швидкої медичної допомоги було доправлено для обстеження до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1, де після надання медичної допомоги було госпіталізовано ( а.с.75-76).

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про охорону праці», за підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1232, за результатами розслідування комісією складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (У разі, коли нещасний випадок визнано таким, то пов`язаний з виробництвом). Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід`ємну частину.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві встановлено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під часвідпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Згідно з актом проведення розслідування нещасного випадку від 23 листопада 2018 р., складеного за формою Н-5 та актом про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 23 листопада 2018 року № 1, складеного за формою Н-1, комісією визнано, що нещасний випадок стався з ОСОБА_1 у момент виконання нею своїх службових обов`язків, на території Філії «Центр сервісного забезпечення» АТ «Українська залізниця», причиною нещасного випадку є відсутність або неякісне проведення інструктажу, не виконання вимог інструкції з охорони праці. Винною особою, яка допустила порушення вимог про охорону праці є ОСОБА_11 - начальник відділу господарського забезпечення філії «Центр сервісного забезпечення АТ «Укрзалізниця» ( а.с.86-92, 93-99).

Звернувшись з даним позовом, як на підставу до його задоволення, позивач зазначав, що посилання комісії, створеної відповідачем для розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 , на п.п. 4 п. 15 Порядку, тобто про те, що вказаний нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, є безпідставним, оскільки, на думку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, нещасний випадок з потерпілою стався у вихідний день, а відповідно до норм трудового законодавства робота у вихідні дні забороняється і допускається лише у виняткових випадках за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, який філією відповідача не видавався. Наданий відповідачем лист в.о. директора Філії до начальника головного управління воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2, № 09/1220 від 23.06.2018 р., про надання доступу деяким працівникам, в тому числі потерпілій, до приміщень в робочі, святкові та вихідні дні не є розпорядчим документом.

На підтвердження своєї позиції, позивач посилався і на окрему думку члена комісії ОСОБА_5 , який не погодився із висновком комісії та зазначив, що нещасний випадок із ОСОБА_1 не є таким, що пов`язаний із виробництвом і акт про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом за формою Н-1 складатися не повинен і він не є страховим для Фонду, оскільки травмування потерпілої сталося у її вихідний день. ОСОБА_1 виконувала роботу без доручення чи завдання роботодавця або безпосереднього керівника робіт, самостійно, за власною ініціативою. Наказ чи розпорядження роботодавця, табель обліку робочого часу у цей день, відповідні фінасові розрахунки бухгалтерією, або визначений колективним договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку «винятковий порядок залучення окремих працівників», на підприємстві - відсутні ( а.с.100-101).

За вказаних обставин, позивач уважає, що акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов`язаного з виробництвом, за формою Н-1, що стався з ОСОБА_12 , складені комісією з порушенням вимог Порядку розслідування №1132.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналізуючи надані відповідачем докази на підтвердження законності складення за результатами розслідування комісією нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , актів за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, то пов`язаний з виробництвом) у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, щопід час проведення розслідування комісія провела повне, всебічне та об`єктивне розслідування, здійснивши всі необхідні заходи, передбачені Порядкомпроведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232.

Колегія суддів прогоджується із висновком комісії про те, що нещасний випадок стався з ОСОБА_1 у момент виконання нею своїх службових обов`язків, на території Філії «Центр сервісного забезпечення» АТ «Українська залізниця», тобто пов`язаний з виробництвом, що підтверджується зокрема матеріалами розслідування ( покази ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , роздруківка з системи контролю входу/виходу з АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр, 2, лист в.о. директора Філії до начальника головного управління воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2, №09/1220 від 23.06.2018 р., про надання доступу деяким працівникам, в тому числі потерпілій, до приміщень в робочі, святкові та вихідні дні), а також показами Голови комісії ОСОБА_3 , який був допитаний судом першої інстанції в судовому засіданні 29.10.2019 року, та підтвердив, що фактично ОСОБА_1 виконувала свої службові обов`язки на робочому місці, відповідно до розпорядження керівника (а.с. 59-85, 120).

При цьому порушень пунктів 14 та 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків при встановленні обставини і причини настання нещасного випадку, колегією суддів не встановлено.

Посилання позивача як на підставу незаконності складення оспорюваних актів на те, що наказ (розпорядження) відповідно до норм трудового законодавства про залучення ОСОБА_1 до роботи у вихідні дні не видавався, про що зазначив в окремій думці і член колегії ОСОБА_5, наслідком чого є те, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 не пов`язаний із виробництвом, на увагу не заслуговує з наступних підстав.

Так, дійсно, відповідно до ст. 71 КЗпП України, робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті.

Залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні допускається в таких виняткових випадках:

1) для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій і негайного усунення їх наслідків;

2) для відвернення нещасних випадків, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, загибелі або псування майна;

3) для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства, установи, організації в цілому або їх окремих підрозділів;

4) для виконання невідкладних вантажно-розвантажувальних робіт з метою запобігання або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення.

Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як убачається із матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , то вихід останньої на роботу в робочі, святкові та вихідні дні, здійснювався за наказом керівництва філії у зв`язку із виробничою необхідністю, що підтверджується листом в.о. директора Філії до начальника головного управління воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2, №09/1220 від 23.06.2018 р., про надання доступу деяким працівникам, в тому числі потерпілій, до приміщень в робочі, святкові та вихідні дні та показами свідка ОСОБА_3 ..

Отже, виходячи на роботу у вихідний день, а саме - 11.08.2018 року, ОСОБА_1 виконувала розпорядження власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст. 139 КЗпП України.

При цьому та обставина, що залучення працівників до роботи у вихідні дні відбулось не за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, про що зазначає у окремій думці член комісії ОСОБА_5 , унаслідок чого відсутні підстави вважати, що нещасний випадок, що стався з потерпілою, пов`язаний з виробництвом, також на увагу не заслуговують, оскільки встановлені у справі обставини та наявні докази, у своїй сукупності свідчать про фактичний допуск потерпілої до роботи у вихідний день за розпорядженням керівництва, що свідчить про те, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час виконання нею трудових обов`язків.

Недотримання власником або уповноваженим ним органу вимог ст. 71 КЗпП України при наданні працівнику, в даному випадку ОСОБА_1 , розпорядження про вихід на роботу у вихідні, святкові дні, за встановлених комісією обставин, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не може бути підставою для визнання нещасного випадку таким, що не пов`язаний із виробництвом та впливати таким чином на право ОСОБА_1 отримати матеріальне забезпечення, страхові виплати та соціальні послуги, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Будь-яких доказів того, що встановлені комісією обставини допуску потерпілої на роботу у вихідний день за розпорядженням керівництва є недостовірними, позивачем не надано та на наявність таких не зазначено.

Таким чином обставини травмування ОСОБА_1 свідчать про те, що нещасний випадок, який з нею стався є таким, що пов`язаний з виробництвом, в зв`язку з чим комісією правильно складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за Формою Н-1, що відповідає Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 р. за № 1232, зокрема п. 15, яким визначено обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що позивач не є належним суб`єктом звернення з даним позовом, а також щодо пропуску позивачем тримісячного строку зі зверненням з заявою про вирішення трудового спору, на увагу не заслуговують, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість рішення ухваленого в даній справі, унаслідок чого воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позовних вимог без задоволення з розподілом судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з позивача на користь відповідача, сплачений останнім судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 881 грн. 50 коп..

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року скасувати.

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: ОСОБА_1 про скасування акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 залишити без задоволення.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати в розмірі 2 881 грн. 50 коп..

Стягувач: Акціонерне товаристве «Українська залізниця» - місце знаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, .

Боржник: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві - місце знаходження: 03062, м. Київ, пр.-т Перемоги, 92/2, .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук