Справа № 150/4/20
Провадження № 2/150/40/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Жмуда Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 жовтня 2015 року сторони по справі, зареєстрували шлюб. За час проживання у шлюбі, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони прожили разом два роки. Їхнє спільне життя не склалось через те, що вони різні по характеру люди, мають різні погляди на сімейне життя, через це між ними часто виникали сварки та скандали, що призвело до того, що вони не проживають однією сім`єю. Дитина на даний час перебуває на утриманні матері. На примирення з відповідачем не згодна. Вважає, що подальше перебування у шлюбі немає сенсу, шлюб існував формально.
ОСОБА_2 не працює, матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає, участі у її вихованні не приймає внаслідок чого позивачці важко самій утримувати малолітню дитину. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.01.2020 року по даній позовній заяві відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 29.01.2020 року сторонам призначено строк для примирення до 16 червня 2020 року.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.06.2020 року було поновлено провадження по даній цивільній та продовжено провадження зі стадії, на якій його було зупинено.
Позивач у судові засідання не з`явилась, у поданій через канцелярію суду заяві від 12.06.2020 року за (Вх.№1294/20-Вх.), просить дану цивільну справу розглядати без її участі позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Просить залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій через канцелярію суду заяві 09.07.2020 року за (Вх.№1530/20-Вх), просить дану цивільну справу розглядати без його участі у зв`язку з неможливістю прибути до судового засідання через проходження строкової військової служби. Проти позовних вимог в частині розірвання шлюбу не заперечує, в частині стягнення аліментів визнає позов в розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 50 копійок у зв`язку із відсутністю постійного доходу.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Як встановлено судом, 23 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області складено актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).
У сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області 21 червня 2016 року, актовий запис №10, серія НОМЕР_2 (а.с.13).
Згідно довідки № 131 від 10.01.2020, виданої виконкомом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, вказується, що на утриманні ОСОБА_1 , знаходиться її син ОСОБА_3 , і проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні (а.я.10).
Із позовної заяви вбачається, що сімейне життя між сторонами не склалось, вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними часто виникали непорозуміння. Подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб існував формально.
Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
У ч. 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу.
Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується вищезазначеною довідкою виконкому Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області №131 від 10.01.2020.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 , записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню дитини.
Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, а також, що на його утриманні знаходяться інші діти, непрацездатна дружина, батьки, тощо, останнім суду не представлено. Однак відповідач надав докази, які підтверджують факт проходження строкової військової служби, а саме довідку від 09.07.2020 року за №120, яка підписана ТВО командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , де вказується, що ОСОБА_2 перебуває на строковій військовій службі з 19.05.2020 року по теперішній час у військовій частині НОМЕР_3 . Дана обставина визнається судом як така, що обмежує можливість батька на повноцінне утримання дитини.
Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 7 Закону України Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX, затверджено установити у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами малолітньої дитини доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 11.01.2020 до досягнення дитиною повноліття.
За приписом частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов в частині розірвання шлюбу, відтак, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду в частині розірвання шлюбу, в розмірі 420 грн. 40 коп. У частині позовних вимог про стягнення аліментів, зважаючи, що позивач при подачі позову в частині стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.
На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 141, 142, 180-182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 281, 284, 289, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований виконавчим комітетом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області 23.10.2015, актовий запис №11.
Після розлучення залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову 11.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40коп.
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40коп.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір в сумі 840 /вісімсот сорок/ гривень 80коп.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його прийняття.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Кушнір Б.Б.