У Х В А Л А

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 520/9680/17

провадження № 61-8820ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , Одеська міська рада, Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому із урахуванням уточнення просив:

- усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою 32 кв. м.( загального користування),яка розташована по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та надана для обслуговування житлових будинків та господарських споруд.

-зобов`язати ОСОБА_1 здійснити за власний рахунок демонтаж самовільно побудованого паркану, хвіртки, некапітальної будівлі(сараю) що розташовані на земельній ділянці площею 32 кв. м. по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та привести земельну ділянку до первинного стану.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 02.12.1998 року передано:

- безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 308 кв.м по АДРЕСА_2 , для обслуговування житлового будинку та господарських споруд;

-передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 309 кв.м по АДРЕСА_2 , для обслуговування житлового будинку та господарських споруд;

-передано у загальну спільну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 32 кв.м, по АДРЕСА_2 , для обслуговування житлових будинків та господарських споруд.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , були виготовлені державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 308кв.м та 309кв.м.

Домоволодіння АДРЕСА_2 поділено на два самостійних домоволодіння, а саме: по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 - належать ОСОБА_1 .

Після смерті матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 він прийняв спадщину за заповітом.

16.02.2017 року ними зареєстровано право власності, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Син відповідачки - ОСОБА_3 , котрий діє за довіреністю власника ОСОБА_4 , самовільно переставив огорож, встановив хвіртку та сарай на земельній ділянці площею 32 кв.м., що перебуває в загальному користуванні, чим порушив його право на вільне користування спірною земельною ділянкою.

Комісія земельних спорів Одеської міської ради з виїздом на місце спору склала акт земельної ділянки від 17.07.2017 року встановила, що земельна ділянка загального користування площею 32 кв.м. знаходиться в користуванні відповідачки на котрій побудована некапітальна будівля.

Посилаючись на вимоги ст.16, 321,386, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , Одеська міська рада, Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року скасовано та прийнято постанову.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , Одеська міська рада, Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою 32 кв. м.( загального користування),яка розташована по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та надана для обслуговування житлових будинків та господарських споруд.

Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити за власний рахунок демонтаж самовільно побудованого паркану, хвіртки, що розташовані на земельній ділянці площею 32 кв. м. по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

У червні 2020 року засобами поштового зв`язку заявник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення, передати справу на новий розгляд до Одеського апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

В установлений судом строк заявник надав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №523/10225/15-ц, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц. (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 1, 4 частини 3 статті 411, пункт 4 частини 2 статті 389 ЦПК України).

Крім того посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/9680/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , Одеська міська рада, Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко