Справа №: 398/1175/20
провадження №: 2/398/1008/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"17" серпня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Моргунової В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї у вказаній вище квартирі зареєстрована з 16.03.2010 р. ОСОБА_2 . Однак, відповідач не проживає в житловому приміщенні понад п`ять років без поважних причин. Відповідач не проживає даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.

Позивач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позивач подав заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, причина повернення конверту з повісткою "адресат відсутній".

Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2013 року, спадкова справа №5-2013, зареєстровано в реєстрі за № 523, ОСОБА_1 належить Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , який знаходиться у АДРЕСА_2 , що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів №12169824 від 23.11.2012 року.

Зазначена інформація щодо права власності позивача на вказаний будинок підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно довідки про склад сім`ї від 02.01.2020 року № 3 видної КП "Житлогосп", за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - співмешканка, та співвласник, який не зареєстрований, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту-розпорядження № 230 від 11.04.2016 року, складеного майстром дільниці ОСОБА_3 , та паспортистом ОСОБА_4 , в присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в кв. АДРЕСА_1 з 2011 року не проживає, на момент перевірки 11.04.2016 року ОСОБА_2 в квартирі була відсутня, особистих речей не має.

Згідно акту-розпорядження № 91 від 14.02.2020 року, складеного майстром дільниці ОСОБА_3 , та паспортистом ОСОБА_4 , в присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в кв. АДРЕСА_1 з 2011 року не проживає, на момент перевірки 14.02.2020 року ОСОБА_2 в квартирі була відсутня, особистих речей не має.

За приписами ч.ч. 1, 2 п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пп. 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він не проживає у зазначеному будинку або відсутній у ньому з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування спірним будинком. Тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 76, 81, 258, 260, 274, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений у нарадчій кімнаті і підписаний суддею 17 серпня 2020 року.

Суддя В.В. Орловський