СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-ві/759/13/20
ун. № 759/7587/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Шпаковича С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» Цвєткової Катерини Володимирівни про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. у цивільній справі №759/7587/20 за позовними вимогами ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні представник відповідача подала заяву про відвід про відвід судді з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, посилаючись на наявність обставин, що викликають сумніви в об`єктивності розгляду даної справи суддею Шум Л.М., яка своєю ухвалою від 18.05.2020 відкрила провадження по справі, проте відповідачеві копії ухвали про відкриття провадження у вищезазначеній справі та копії позовної заяви та доданих до неї документів надіслано не було, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 43 ЦПК України, а тому заявляє відвід судді Шум Л.М., оскільки дані обставини, на її думку, є достатніми для відводу.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві представника позивача, як підстави для відводу, не підтверджені належними доказами, не можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відтак, заява про відвід головуючому судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника відповідача Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» Цвєткової Катерини Володимирівни про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. у цивільній справі №759/7587/20 за позовними вимогами ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про стягнення коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська