РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря Зубрицької Т.Л., Дехтієвської Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 2003 року по 2009 рік. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини доходу на підставі рішення Корольвського районного суду м. Житомира від 17.04.2009 року.

У 2019 році дитина ОСОБА_3 захворіла, внаслідок необхідності отримання медичної допомоги позивачем витрачено на обстеження, лікування та придбання ліків 94 430,00 грн.

Позивач посилається вимоги ст. 185 СК України та просить стягнути з відповідача половину витрачених коштів, що, з врахуванням добровільно сплачених відповідачем 5000,00 грн. становить 42 215,00 грн.

Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Погодившись на обґрунтованість витрачених 72 100,00 грн. на лікування, в іншій частині посилався на не доведення з боку позивача необхідності у придбанні матеріалів, відсутність доказів, які підтверджують понесення саме позивачем таких витрат. Також просив звернути увагу, що грошова сума в розмірі 2800,00 грн. як благодійний внесок не може вважатись додатковими витратами на дитину.

При обговоренні вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу зауважив на невідповідності наданої позивачем квитанції вимогам до банківських документів, які можуть підтверджувати здійснення операції, а також вказав на неспівмірність заявленої суми фактично затраченому адвокатом часу на правову допомогу.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період часу травень-липень 2019 року внаслідок захворювання ОСОБА_3 проходила лікування у медичних закладах, що підтверджено письмовими доказами по справі, не заперечується учасниками.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У виниклому спорі додатковими витратами, за переконанням суду, слід визнати такі, що пові`язані із проходженням дитиною лікування в медичних закладах, проведенням оглядів та досліджень, придбанням ліків та медичного обладнання.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено отримання медичних послуг, які надано ТОВ «Клініка сучасної хірургії та ортопедії», на суму 72 100,00 грн. (а.с. 26), оплата медичних препаратів на суму 238,47 грн. (а.с.30), медичного обладнання на суму 397,00 грн. (а.с.31), проведення медичних процедур на загальну суму 5150 грн. (а.с. 32), виконання діагностики на суму 2300 грн. та 1725 грн. (а.с. 33), проведення томографії на суму 720 грн. та запис результатів обстеження на суму 50 грн. (а.с.35-36), перебування у клініці в палаті - 6200,00 грн. (а.с. 37), а всього 88 880,47 грн.

З приводу зауважень представника відповідача про недоведеність проведення оплати саме позивачем, потреби у таких препаратах та процедурах суд зазначає.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Понесення витрат позивачем у вищевказаному розмірі доводиться наявністю розрахункових документів (квитанцій, чеків) в розпорядженні позивача, взаємний зв`язок проведення оплат за часом, місцем виконання, відтворення за змістом підтверджуючих документів відомостей про медичні характер продукції або послуг, що з урахуванням визнаних сторонами відомостей про хворобу дитини та відсутності у суду підстав убачати у діях позивача недобросовісність, свідчить про належність таких доказів.

Відповідачем не надано доказів, які б вказували про відсутність потреби або надмірність застосованих заходів медичної допомоги.

Суд не приймає як доказ на підтвердження понесення додаткових витрат на дитину суму в розмірі 2800,00 грн., яка сплачена позивачем як добровільний внесок.

Оскільки обов`язок утримання дитини є рівним, суд, з огляду на визнану позивачем добровільну сплату відповідачем 5000,00 грн., вважає необхідним стягнути 39 440,24 грн. додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд погоджується з доводами представника відповідача з приводу того, що визначений в договорі гонорар 5000,00 грн. не відповідає складності справи та витраченому адвокатом часу на необхідну в такому випадку правничу допомогу, а тому, керуючись принципом виваженості та доцільності вважає необхідним зменшити розмір витрат на правову допомогу до рівня 2000,00 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судові витрати судовий збір, пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож.: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 39 440,24 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 785,80 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 05.02.2020 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов