Справа № 426/5262/19
Провадження № 22-ц/810/175/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря

судового засідання Сінько А.І.

учасники справи: боржник - ОСОБА_1 , стягувач- ОСОБА_2 , заінтересовані особи- державні виконавці Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявський А.М., Терещук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в спрощеному провадженні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року, постановлену Сватівським районним судом Луганської області у складі судді Река А.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського Анатолія Миколайовича,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського А.М., старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Терещук Т. І., заінтересована особа ОСОБА_2 . Дана скарга мотивована тим, що 24 листопада 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявським А. М. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 52958696 за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданим 28 жовтня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

У скарзі зазначено про те, що старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І. винесено незаконні постанови, а саме: постанову від 25 жовтня 2017 року про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на усе належне майно боржника; постанову від 24 лютого 2018 року про встановлення скаржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; постанову від 15 березня 2018 року про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; постанову від 10 травня 2018 року про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на усі належні грошові кошти, що містяться на розрахункових, карткових, депозитних та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після ухвалення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику. Про існування рішення Ленінського районного суду м. Луганська, видачу Сватівським районним судом Луганської області виконавчого листа від 28 жовтня 2016 року, а також про відкриття Дніпровським районним відділом ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавчого провадження боржнику стало відомо випадково з Єдиного реєстру боржників, після він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Скаржник також вказує на те, що в усіх постановах, винесених відділом державної виконавчої служби по виконавчому провадженню, зокрема у постанові про відкриття виконавчого провадження, державні виконавці зазначали адресу його місця проживання: АДРЕСА_1 . Однак, він ніколи не проживав та не перебував за цією адресою, оскільки зареєстрований і проживає у АДРЕСА_2 .

З огляду на це, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 було навмисно вказано невірну адресу місця його проживання, оскільки Сватівський районний суд Луганської області видав виконавчий лист без матеріалів справи, які знаходяться в Ленінському районному суді м. Луганська, де зазначена правильна та дійсна адреса місця проживання останнього або стягувачем введено в оману Дніпровський районний відділ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві під час подачі заяви про відкриття виконавчого провадження. Посилався на те, що державним виконавцем була порушена процедура повідомлення сторін виконавчого провадження про його відкриття, оскільки відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» такі документи доводяться до відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення та було порушення щодо проведення виконавчих дій, які повинні проводитися за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказуючи, що його в належний спосіб ніхто не повідомляв про відкриття виконавчого провадження, про винесення оскаржуваних постанов та вчинення інших виконавчих дій, просив суд:

визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 52958696 неправомірними та скасувати постанову від 24 листопада 2016 року головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Телявського А. М. про відкриття виконавчого провадження № ВП 52958696 за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданого 28 жовтня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх виді заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття;

визнати неправомірною та скасувати постанову від 25 жовтня 2017 року про арешт майна боржника, винесену старшим виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І.;

визнати неправомірною та скасувати постанову від 24 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.;

визнати неправомірною та скасувати постанову від 15 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.;

визнати неправомірною та скасувати постанову від 10 травня 2018 року про арешт коштів боржника, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державних виконавців Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського А. М. задоволено.

Визнано дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 52958696 неправомірними та скасовано постанову від 24 листопада 2016 року головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявського А. М. про відкриття виконавчого провадження № ВП 52958696 за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданого 28 жовтня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття;

визнано неправомірною та скасовано постанову від 25 жовтня 2017 року про арешт майна боржника, винесену старшим виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.;

визнано неправомірною та скасовано постанову від 24 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тетерещук Т. І.;

визнано неправомірною та скасовано постанову від 15 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.;

визнано неправомірною та скасовано постанову від 10 травня 2018 року про арешт коштів боржника, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т. І.

Суд першої інстанції дійшов висновків про неправомірність відкриття виконавчого провадження, порушення статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», визнав безпідставним відкриття виконавчого провадження саме за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 10/192, оскільки така адреса боржника не підтверджена. При цьому суд зазначив, що стягувач не надав доказів того, що за вказаною адресою боржник проживає, перебуває, має місце роботи або там знаходиться його майно.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги в повному обсязі.

Постановою Луганського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Луганського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 04 березня 2020 року цивільну справу № 426/5262/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського Анатолія Миколайовича призначено до апеляційного розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням цієї повістки і цій особі. ( Т.2,а.с.226).

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Так, постановляючи ухвалу від 23 липня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 є боржником з виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська про стягнення аліментів (а.с.7). Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська. 24 листопада 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявським А.М. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 52958696 за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданого 28.10.2016 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.160,173-174). 25 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на усе майно, належне скаржнику (а.с.98). 24 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.115). 15 березня 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.108). 10 травня 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на усі грошові кошти, що містяться на розрахункових, карткових, депозитних та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після ухвалення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику (а.с.98). Стягувачем є ОСОБА_3 , боржником ОСОБА_1 . Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1 (а.с.160). Зареєстрованою ж адресою ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта заявника (а.с. 8-11). У відповідності до Наказу Міністерства юстиції України від 24.11.2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», Головне управління юстиції у Луганській області переміщено до м. Сєвєродонецька Луганської області, а Луганський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, до компетенції якого, у відповідності до зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 , належить виконання за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданим 28.10.2016 року Сватівським районним судом Луганської області, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Суд першої інстанції дійшов до висновків про неправомірність відкриття виконавчого провадження, порушення ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», визнав безпідставним відкриття виконавчого провадження саме за адресою АДРЕСА_1 , оскільки така адреса боржника не підтверджена жодним чином і, що стягувач вибрав місце відкриття виконавчого провадження, яке не відноситься до вищевказаного переліку, та не надав доказів того, що за адресою: АДРЕСА_1 боржник проживає, перебуває, має місце роботи або там знаходиться його майно.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02.04.2012 року, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця. Тобто, орган Державної виконавчої служби за дорученням державного виконавця зобов`язаний провести перевірку інформації стосовно боржника.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Отже, якщо стягувач пред`явив виконавчий документ не за місцем вчинення виконавчих дій, державний виконавець повинен прийняти рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. У разі пред`явлення виконавчого документа не за місцем реєстрації боржника, вказаної у виконавчому документі, стягувачем до заяви повинно бути додано належні документи, з яких вбачається, що боржник проживає, перебуває чи працевлаштований за адресою, зазначеною у заяві.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи, а саме з Інформації з Єдиного реєстру боржників, вбачається, що ОСОБА_1 є боржником з виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська про стягнення аліментів.

Згідно наданих Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 24 листопада 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявським А.М. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 52958696 за виконавчим листом № 437/4419/13-ц, виданого 28.10.2016 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

25 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на усе майно, належне скаржнику.

24 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

15 березня 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

10 травня 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. ухвалено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на усі грошові кошти, що містяться на розрахункових, карткових, депозитних та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після ухвалення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику.

Вказані постанови, як і всі виклики, запити та листи органу державної виконавчої служби були адресовані ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 .

Органом державної виконавчої служби не надано належних доказів про відправку копії постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 рекомендованим листом, а також відомостей про отримання останнім цієї копії постанови.

Також такі дані відсутні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11, Том 1).

Доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має місце роботи або там знаходиться його майно, ОСОБА_2 суду не надано, не містять таких доказів і матеріали виконавчого провадження.

Відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження та інших постанов в межах зазначеного виконавчого провадження відсутні у матеріалах справи, а також у витребуваних матеріалах виконавчого провадження, а тому доводи скаржника про те, що суд дійшов передчасного висновку про неправомірність дій державних виконавців Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не заслуговують на увагу з врахуванням вищевикладеного.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне поновлення строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять належних доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки остання була направлена за адресою: АДРЕСА_1 . Надані скаржником копія протоколу про адміністративне правопорушення разом з поясненнями ОСОБА_1 , а також копія рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 15 квітня 2013 року, також не підтверджують факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та копії постанови про арешт коштів боржника, а тому суд першої інстанції з врахуванням забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, дійшов обґрунтованого висновку про поновлення вказаного строку.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для скасування судового рішення за доводами, викладеними в апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді: