Ухвала

Іменем України

03 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 761/9005/14-ц

провадження № 61-9310ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ «Платинум Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року повернуто ОСОБА_1 подану нею апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що станом на час подання апеляційної скарги положення статті 353 ЦПК України не передбачали можливості оскаржити ухвалу суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, тому на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягала поверненню заявнику.

14 липня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції обмежив, передбачене Конституцією України, право на судовий захист ОСОБА_1 . Апеляційним судом порушено принципи судочинства щодо Верховенства права та обґрунтованості рішення, таким чином порушивши право ОСОБА_1 на судовий захист та відновлення її порушеного права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний закон набрав чинності 08 лютого 2020 року. Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 18 червня 2020 року, тобто після набрання чинності вказаним законом, а відтак під час вирішення питання про прийняття даної касаційної скарги до розгляду суду слід керуватися положеннями процесуального законодавства, чинного станом на день подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України визначений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Оскарження окремо від рішення суду ухвали про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності було передбачено пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), який було виключено на підставі Закону України № 460-IX від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі, відсутня в переліку, визначеному частиною 1 статті 353 ЦПК України, відповідно така не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на положення Закону, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, не підлягає апеляційному оскарженню, дійшов обґрунтованого висновку про застосування положень пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України .

Водночас слід зазначити, що ухвала про відкриття провадження у справі не перешкоджає подальшому провадженню у справі (не є остаточним рішенням), тому особа має право включити до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції заперечення на вказану ухвалу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Таким чином, оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик