РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/9943/19

Провадження № 22-ц/4815/212/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Тимощук О.Я.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 21 листопада 2019 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення розміру та стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року, ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення розміру та стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позов мотивує тим, що з 2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час ОСОБА_4 досягла повноліття та навчається на ІІ курсі на денній формі навчання по спеціальності «Облік і оподаткування» Рівненського коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін закінчення навчання у коледжі 30 червня 2020 року. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. На даний час відповідач не бере участі у витратах на навчання дитини. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання в розмірі 3 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 01 травня 2018 року на період навчання та не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи із 22 травня 2019 року і до закінчення дитиною навчання 30 червня 2020 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із вказаним рішенням суду з підстав його необґрунтованості та незаконності, вважає дане рішення незаконним і прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача про те, що на даний час він є безробітним, особистого житла не має, транспортного засобу у власності не має, проживає у будинку, який на праві власності належить його другій дружині.

Зокрема вказує на те, що позивач не надала до суду належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що вона потребує матеріальної допомоги. І навпаки, в судовому засіданні позивач підтвердила, що офіційно працевлаштована, має постійний дохід розміром 10000,00 грн., має у власності квартиру, у якій проживає з донькою, яка навчається на державній формі навчання. Будь-яких документів про поганий стан здоров`я будь-кого з них до суду не надано.

Щодо наявності у батька можливості надавати таку допомогу, то вказує, що він немає можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину за вищенаведених підстав. Крім того, на даний час дочка є повнолітньою та може самостійно оплачувати своє навчання.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову.

Позивачка правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно з ч.13 ст.7, ч.1ст.274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою належними доказами не обґрунтовано суму аліментів в розмірі 3000,00 грн. та вважав розумним та достатнім стягнути аліменти із відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до 30 червня 2020 року.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зокрема в частині обґрунтування розміру стягнутих аліментів.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_1 (а.с.8).

На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою та навчається на ІІ курсі на денній формі навчання по спеціальності «Облік і оподаткування» Рівненського коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін її навчання закінчується 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою № 460 від 18 червня 2018 року, виданою Рівненським коледжем Національного університету біоресурсів і природокористування України (а.с.21).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_1 з 18 квітня 2004 року звільнений з ТзОВ «Літа-М» (а.с.37-39).

Згідно із копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого 24 квітня 2012 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (а.с.40).

Як слідує з повідомлення територіального сервісного центру 5642 РЦС МВС в Рівненській області МВС України №31/17/5641-783з від 05.07.2019, згідно з наявними базами даних Територіального сервісного центру 5641 в Рівненській області, станом на 03.07.2019 за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.41)

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що для наявності підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач вказує на те, що їх донька потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки несе відповідні витрати пов`язані з навчанням, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, оскільки працює за кордоном.

На підтвердження заявленого позову, позивачкою надано, дані геолокації (роздруковані на паперових носіях) мобільного телефону відповідача у соціальних мережах, зокрема у м. Варшава РП, в Московській області РФ, та по Україні, що на її думку підтверджує ту обставину, що він працює за кордоном, отримує доходи, та має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

З відповіді наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України ОСОБА_1 вбачається, що відповідач перетинав державний кордон України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, вірно встановив, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати утримання своїй повнолітній доньці в зв`язку з її навчанням в коледжі, однак не маючи відомостей про його офіційне працевлаштування чи про доходи, задовольняючи позов частково з заявлених 3 000 грн. аліментів до 1500 грн. щомісячно не навів належного обґрунтування стягнутого розміру.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки даних про свої доходи відповідач не надав, а апріорі він їх має, оскільки забезпечує собі харчування, проживання та проїзд за кордон, визначаючи розмір аліментів підлягаючих до стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки, колегія суддів вважає за необхідне виходити з доведеної обставини можливості надання утримання, а саме з розміру аліментів, які він сплачував на доньку за рішенням суду від 28.09.2018 року в розмірі по 1200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів не буде обтяжливим для відповідача, оскільки за згаданим рішенням ним аліменти сплачені і заборгованості він немає.

За таких обставин, місцевий суд не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновок щодо розміру стягнутих аліментів не відповідає обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення суду першої інстанції до зміни в частині зменшення розміру стягнутих з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання з 1500 грн. щомісячно до 1200 грн. щомісячно, починаючи із 22 травня 2019 року і до закінчення нею навчання 30 червня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання з 1500 грн. щомісячно до 1200 грн. щомісячно, починаючи із 22 травня 2019 року і до закінчення нею навчання 30 червня 2020 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 06 лютого 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків