Справа № 947/6623/20
Провадження № 2/947/2363/20
11.08.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,
Ухвалою суду від 30.03.2020 року провадження у справі відкрито.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився.
11.08.2020 року представником позивача ОСОБА_3 до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій представник позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Письмових пояснень або будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від третьої особи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Представник відповідача ПрАт «СК» Євроінс Україна» до судового засідання не з`явився, правом на подання відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог не скористався.
Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснення до суду надано не було.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
В ході судового розгляду справи встановлено та не оспорювалось сторонами, що 27.09.2019 року третя особа ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-2107, 1987 року випуску, № НОМЕР_3 , рухаючись в м. Одеса по вул. Краснова, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA Corolla, р/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , приналежним позивачу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Джип» державний № НОМЕР_5 .
Власником автомобіля TOYOTA Corolla, р/н НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 /а.с.38/.
Відповідно до Полісу №АМ6635253 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_3 ) на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАт «СК» Євроінс Україна» /а.с.53/. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. Розмір франшизи - 2000,00 грн.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що в результаті ДТП, скоєного третьою особою ОСОБА_2 , автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди, частину якої було відшкодовано позивачу відповідачем ПрАТ «СК» Євроінс Україна».
Представником позивача надано висновок спеціаліста, на замовлення позивача ОСОБА_1 .. В даному висновку зазнанена сума шкоди більша за ту, що сплачена позивачу ПрАТ «СК» Євроінс Україна».
Таким чином, суд вважає що доводи позивача в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, оскільки надані по справі докази доводять правомірність заявлених вимог, матеріали справи не містять доказів які були би відхилені судом. Суд також зазначає, що наявні в матеріалах справи рекоменндовані повідомлення про належне сповіщення як сторони відповідача, так і третьої особи. Відповідач та третя особа не надали до суду письмових спростувань щодо позовних вимог, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру стягнутої суми з кожного відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.
Повний текст заочного рішення суду складено 19.08.2020 року.
Суддя Васильків О. В.