УХВАЛА

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 188/1792/17

провадження № 61-7870св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись в обгартування своїх вимог на те, що 20 травня 2017 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом № 507 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :02:001:0329) площею 4,8700 га, на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району.

Дана земельна ділянка до успадкування належала його батькові - ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №050571 від 25 березня 2002 року.

ф

За життя батько позивача, будучи власником земельної ділянки, уклав 27 липня 2010 року договір оренди земельної ділянки з ПП «Перше Травня», який було зареєстровано у Державному реєстрі земель 30 березня 2011 року за № 00165, терміном на 5 років. Термін дії вказаного договору оренди землі закінчився 30 березня 2016 року.

Між позивачем та його батьком була домовленість про те, що після закінчення договору оренди землі з ПП "Перше Травня" надалі, належний останньому земельний пай, в оренду здаватися не буде, оскільки позивач виявив бажання обробляти пай батька самостійно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер згідно свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті батька, позивач успадкував вказану земельну ділянку. У процесі оформлення документів про право на спадщину він дізнався про наявність зареєстрованого права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0329.

На підтвердження вказаної інформації позивач отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 березня 2017 року, з якої вбачається, що 06 березня 2017 року було зареєстровано договір оренди земельної ділянки між померлим батьком позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (номер запису про інше речове право 19408451) терміном на 7 років.

Позивач вважав, що його батько договору оренди землі з відповідачем не підписував. Крім того, вказаний договір оренди землі датований 02 квітня 2016 року, тобто за 10 днів до смерті ОСОБА_3 , який в останні дні життя, у 78 річному віці, мав погане самопочуття.

Зазначив, що після того, як позивач дізнався про вказану незаконну реєстрацію права оренди землі та отримавши відмову відповідача у поверненні земельної ділянки, він змушений був звернутися до органів поліції з заявою про підробку підпису батька у договорі оренди землі.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0000185. У межах даного кримінального провадження Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена судова почерковознавча експертиза, на дослідження якої було надано примірник спірного договору оренди землі та інші документи зі зразками підпису ОСОБА_3 .

Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 2507-17 від 15 вересня 2017 року, підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Орендодавець" договору оренди землі без номеру від 02 квітня 2016 року - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з унаслідуванням його справжнього підпису.

У добровільному порядку відповідач не має наміру припиняти державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки та повертати її власнику, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

У зв`язку із викладеним просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 02 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , щодо передачі в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :02:001:0329) площею 4,8700 га, на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, врахувавши, що він відмовляється від частини позовних вимог, а саме скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 02 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , щодо передачі в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :02:001:0329) площею 4,8700 га, на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

18 квітня 2019 року від ОСОБА_2 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами

(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров