328/2825/19
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи державний нотаріус Токмацької державної нотаріальної контори Зиріна Ольга Юріївна та Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, зазначивши в якості заінтересованих осіб державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріну О.Ю. та Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Дівоче прізвище матері було « ОСОБА_3 », яке вона змінила на « ОСОБА_4 » після укладення шлюбу із ОСОБА_5 , але свідоцтво про укладення шлюбу не збереглося, вона зверталась до Державного архіву Чернігівської області з метою одержання інформації про шлюб, але отримала відповідь від 12.06.2019 № А-1443/04-16 згідно з якою, записи про укладання шлюбу за 1930, 1931, 1932, 1934, 1936, 1940, 1941, 1942, 1943 роки по селі Архипівка Семенівського району Чернігівської області на зберігання до архіву не надходили. Також, згідно з відповіддю Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не виявлено. Родинні відносини може підтвердити своїм свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Семенівським районним бюро ЗАГС Чернігівської області від 31.07.1962, але вважає, що цього не достатньо, так як її мати померла з прізвищем « ОСОБА_7 ». Документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » також не збереглося.

Після укладення шлюбу 23.09.1972 вона змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті матері ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,25 та з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області та належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 105142 від 24.10.2003; із земельної ділянки площею 4,09 га з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області та належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 105198 від 24.10.2003; із земельної ділянки площею 0,71 га з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області та належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 109390 від 24.10.2003. В зазначених Державних актах, під час видачі було допущено помилку в імені та записано « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 ». З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва нотаріус відмовила та в усній формі повідомила, що в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 та в Державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 105142 від 24.10.2003 серії ЧН № 105198 від 24.10.2003, серії ЧН НОМЕР_4 від 24.10.2003, вказані різні імена. Тобто, для реалізації її права на спадкування після смерті матері, ОСОБА_2 , виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нами, а саме те, що померла є її рідною матір`ю. Тому, посилаючись на ст.ст.294, 315, 316 ЦПК України, заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Архипівка Семенівського району Чернігівської області; встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Токмак Запорізької області, правовстановлюючих документів - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 105142 від 24.10.2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за № 142; Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 105198 від 24.10.2003 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за №354; Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 109390 від 24.10.2003, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 234.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Заінтересована особа державний нотаріус Токмацької державної міської нотаріальної контори Зиріна О.Ю. та представник заінтересованої особи Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, які про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши заявника, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.2 Постанови Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення фактів, що мають юридичне значення необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВСУ в п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини, за правилами ч.2 ст.1220 ЦК України, є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.ч.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені у ст.1272 ЦК України. За загальним правилом, яке передбачене частиною 1 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, положення ч.ч.2, 3 цієї статті допускають можливість прийняття спадщини особами, які пропустили строк для прийняття подання відповідної заяви. Зокрема, така можливість існує у випадку надання відповідної письмової згоди спадкоємцями, які прийняли спадщину, або за рішенням суду, яке ухвалено за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії НОМЕР_5 від 11.10.2016.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 328/3917/16-ц, рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року, яке оскаржено не було та набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Токмацької державної міської нотаріальної контори про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини відмовлено.

Як видно із зазначеного судового рішення, 08.11.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Токмацької державної міської нотаріальної контори про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Під час розгляду зазначеної цивільної справи було встановлено, що померла ОСОБА_2 була матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_6 від 31.07.1962 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 23.09.1972. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом є позивач ОСОБА_1 . Постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори вих№12051/02-31 від 13.10.2016 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Крім того, з наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») є не єдиною донькою померлої ОСОБА_2 .

Так, відповідно до наданої заявником копії пенсійного посвідчення №6791512 ОСОБА_8 , до складу її родини, на момент призначення пенсії, як члену родини загиблого військовослужбовця, входили: доньки ОСОБА_12 , 1939 р.н.; ОСОБА_13 , 1942 р.н.; ОСОБА_14 , 1944 р.н.

Крім того, як встановлено вищевказаним рішенням суду, згідно з довідкою Токмацької міської ради №383 від 10.10.2016 ОСОБА_15 на день смерті була зареєстрована з зятем ОСОБА_16 та онуком ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, наявність інших спадкоємців дає підстави суду дійти висновку про те, що, вимога заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, тобто має місце спір про право.

Вказане в сукупності свідчить про те, що у даних правовідносинах існує спір про право, оскільки спадкування відбувається за законом, де спадкоємцями, окрім заявника, можуть бути також інші особи, яким спадщина належить з часу відкриття незалежно від часу її прийняття.

Суд зазначає, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018).

За правилами, передбаченими ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Вимоги заявника щодо встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів обумовлені досягненням однієї мети - набуттям права власності на спадкове майно, та за наявності спору про право повинні розглядатись в одному позовному провадженні разом із вищезазначеними вимогами про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у зв`язку із наявністю спору про право підлягають залишенню без розгляду, оскільки наявний спір про право, з можливістю подання позову на загальних підставах.

Суд роз`яснює заявнику, що вона не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України; при цьому суд звертає особливу увагу заявника, в разі звернення до суду з цивільним позовом, про дотримання вимог ч.1 ст.30 ЦПК України щодо виключної підсудності позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 260, 261, 268, 294, 315 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи державний нотаріус Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріна Ольга Юріївна та Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області- залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду шляхом подання позову на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту ухвали 10.02.2020.

Суддя