Справа № 423/1471/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

за участю секретаря Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа орган опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації - військово цивільної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

До Попаснянського районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого позивачем зазначено, що з 20 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приблизно у червні 2017 року відповідачка покинула сім`ю та пішла жити до іншого чоловіка, залишивши дитину із позивачем.

Рішенням Попаснянського районного суду від 13.02.2018р. шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано.

При тім, оскільки при розгляду справи, сторонами не надавалось даних про місцепроживання дитини і це не було предметом судового розгляду, то в рішення суду за загальними правилами було зазначено про те, що після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати із матір`ю в інтересах дитини.

Однак фактично дитина залишилися проживати з позивачем, тому що відповідачка ніде не працює, співмешкає з іншим чоловіком, який також ніде не працює, власного житла вона не має та наразі проживає у квартирі свого батька, допомоги на утримання дитини не надає, в добровільному порядку ці питанні із відповідачкою вирішити не вдалось.

Крім того відповідачку часто бачать на підпитку, що також підтверджується її характеристикою з колишнього місця роботи .

Все вищезазначене підтверджено також актом депутатського обстеження від 01.06.2020 року, складеного Тошківською селищною радою.

Позивач зазначає, що так як зазначеним вище рішенням встановлено місце проживання дитини з відповідачкою вона почала погрожувати йому, що забере дитину.

Позивач у своєму позові наголошує, що встановлення місця проживання дитини необхідно в зв`язку з тим, що в будь-який момент відповідачка може забрати дитину, а це загрожує нормальному розвитку дитини та унеможливить забезпечити її нормальне проживання і харчування, оскільки відповідачка не має власних засобів на утримання дитини, а тому не може забезпечити гармонійний розвиток дитини та забезпечити нормальні умови проживання.

Також у позові позивач зазначає, що оскільки на даний час їх із відповідачкою син ОСОБА_3 проживає разом з ним, з відповідачки мають стягуватися аліменти на утримання дитини.

За викладених обставин, у поданому позові, з метою урегулювання спору про місце проживання дитини, захисту прав дитини, позивач просить:

- визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України, уродженцем смт.Тошківка, Луганської області.

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Позивач, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав поданий позов, просив задовольнити його вимоги.

Відповідачка також до початку судового розгляду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила винести рішення на розсуд суду.Відповідачка не подавала до суду ніяких документів, своєї позиції щодо поданого позову ніяким чином не висловлювала.

З боку третьої особи надано Витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Попаснянської районної державної адміністрації-військово-цивільної адміністрації від 17.06.2020 року, на якому було розглянуто питання про надання висновку про встановлення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішено підтримати дійсний позов ОСОБА_1 , також наданий відповідний Висновок про доцільність визначення проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 .

Представник третьої особи також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав поданий позов.

Так, враховуючи , що учасники даної справи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до положень ст.211ЦПК України - суд розглядає справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує наступні приписи законодавства.

Частиною 4 ст.29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, що проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частин 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також відповідно до положень ст. 180 Сімейного Кодексу України - Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181,182 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає.

Судом встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8)

Згідно рішення Попаснянського районного суду від 13 лютого 2018 року - шлюб між сторонами було розірвано, згідно рішення суду неповнолітній ОСОБА_3 залишений проживати із матір`ю.(а.с.16)

Однак, після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 проживає із батьком - позивачем ОСОБА_1 , оскільки ще з червня 2017 року відповідачка покинула позивача, залишивши із ним спільного сина ОСОБА_3 і до теперішнього часу долею дитини не цікавилась, допомоги на утримання дитини не надає, періодично звертається до позивача та вимагає, щоб син проживав із нею, що підтверджено Актом депутатського обстеження від 01.06.2020 року, складеного депутатом Тошківської селищної ради смт.Тошківска Попаснянського району Луганської області (а.с.9).

Даний Акт складений у присутності свідків - сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , затверджений печаткою Тошківської селищної ради смт.Тошківска Попаснянського району Луганської області.

Згідно Довідки від 01.06.2020 року, складеної Тошківською селищною радою смт.Тошківска Попаснянського району Луганської області - відповідчка ОСОБА_2 - на даний час непрацює, немає доходів, проживає у квартирі свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , умов для проживання із нею дитини немає.

При цьому з довідки та характеристики, виданих адміністрацією ВП шахти "Тошківська " ДП "Первомайськвугілля" - відповідачка ОСОБА_2 працювала на підприємстві з 18.10.2018р. по 12.04.2019р. та була звільнена, за час роботи зарекомендувала себе безвідповідальним працівником, неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за прогули, з`являлась на роботу в нетверезому стані, не виявляла інтересу до роботи.

З протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Попаснянської районної державної адміністрації-військово-цивільної адміністрації від 17.06.2020 року, на якому було розглянуто питання про надання висновку про встановлення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , вбачається, що відповідачка не з`явилась на засідання даної комісії, хоча належним чином була сповіщена про розгляд відповідного питання.

Згідно Висновку, наданого органом опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації-військово-цивільної адміністрації від 17.06.2020 року, з якого вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 - позивачем у справі, оскільки відповідачка на даний час на має свого житла, не працює, не має умов для проживання із дитиною, долею дитини не цікавиться, допомоги на її утримання не надає.

При тім, суд звертає увагу на те, що відповідачка не скористалась своїм правом щодо висловлення своєї позиції з приводу даного позову, хоча також належним чином була сповіщена про розгляд даного позову.

А так, аналізуючи надані позивачем докази до свого позову, суд зазначає, що сторони дійсно добровільно не досягли вирішення питання про визначення місця проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто між сторонами існує спір про визначення місця проживання дитини, в розумінні положень ст.161 Сімейного Кодексу України.

Тому, враховуючи наданий Висновок органу опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації-військово-цивільної адміністрації від 17.06.2020 року про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із позивачем, враховуючи, що відповідачка - матір неповнолітнього ОСОБА_3 на даний час непрацює, немає доходів, проживає у кватирі свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , умов для проживання із нею дитини немає, долею дитини не цікавиться, свої батьківські обов"язки належним чином не виконує - суд вважає обґрунтованим позовні вимоги позивача , в зв"язку із чим поданий позов в цій частині підлягає задоволенню.

До цього ж, враховуючи, що спільна дитини сторін - неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із батьком - позивачем по справі - суд вважає обґрунтованим вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина.

Вирішуючи даний позов таким чином, враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення, на підставі положень ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним сплату судового збору покласти на відповідача .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання, відповідно до положень ст.430 ЦПК України.

Вирішуючи даний позов таким чином, відповідно до положень ст.141 ЦПК України - судові витрати по даній справі покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст. ст. 29 ЦК України, ст, 19, 161, 180-182 СК УКраїни, 11,14 Закону України «Про охорону дитинства»,

керуючись ст .2, 4, 5, 10-13, 76-83, 258,259,263,264,265,268, 273, 352,355,430 Цивільного процесуального кодексу, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особаорган опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації - військово цивільної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України, уродженцем смт.Тошківка, Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову - з 03 червня 2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок на користь держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, в порядку ст. 273 ЦПК України.

Суддя : А.В.Архипенко