РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарях судового засідання Носаль А.В., Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «СЕЗ м. Селидове» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначив, що 19.10.2015 року він перебував в гостях за адресою: АДРЕСА_1 , де о АДРЕСА_2 годині 40 хвилин він разом з ОСОБА_3 вийшли на балкон вказаної квартири та через кілька хвилин балконні плити разом з консольною конструкцією обвалилися, в наслідок чого вони впали на землю. За висновком СМЕ в нього були виявлені тілесні ушкодження одна закрита травма грудної клітини з переломами 5, 6, 7, 8, 9 ребер, лівобічний пневмоторакс, пневмомедіастінум, підшкірна емфізема, що ускладнилися плеврітом зліва, які виникли від дії тупих предметів та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Відповідач був засуджений вироком суду за ч. 2 ст. 367 КК України. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач знаходився на лікуванні у жовтні та листопаді 2015 року, тому йому не було виплачено грошові кошти у розмірі 4 188,68 грн., які вважає спричиненими матеріальними збитками. Також вважає, що злочином йому було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 60 000 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду завдану ушкодженням здоров`я у розмірі 4 188,68 грн. та моральну шкоду у розмірі 60 000 грн., вимоги до КП «СЕЗ м. Селидове» не заявляє, просить виключити з кола відповідачів.

Ухвалою Селидівським міським судом Донецької області від 02.08.2017 року по цивільній справі відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Селидівським міським судом Донецької області від 30.01.2018 року по вищевказаній справі розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні та призначено до судового засідання.

Ухвалою Селидівським міським судом Донецької області від 28.02.2018 року цивільну справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінено розгляд справи по суті на підготовче засідання.

Ухвалою Селидівським міським судом Донецької області від 02.04.2018 року по цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено по справі судовий розгляд по суті та залучено до участі по справі у якості співвідповідача КП «СЕЗ м. Селидове».

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові. В подальшому надали до суду заяви, в яких просять суд слухати справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги відповідно до уточнених позовних вимог.

Відповідач та його представник в судовому засідання позовні вимоги не визнали, надали до суду письмовий відзив, в якому зазначили про необґрунтованість позовних вимог через те, що за медичною допомогою позивач звернувся тільки 20.10.2015 року, а відповідачем у цій справі повинна виступати Селидівська міська рада, оскільки саме вона є засновником та власником майна КП «СЕЗ м. Селидове», де він працював керівником. В подальшому надали до суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача КП «СЕЗ м. Селидове» в судове засідання не з`явився, про день та час місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Вироком апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права виконувати повноваження, що мають організаційно-розпорядчий характер строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

За вищевказаним вироком встановлено, що 19.10.2015 року ОСОБА_1 перебував в гостях за адресою: АДРЕСА_1 , де о АДРЕСА_2 годині 40 хвилин він разом з ОСОБА_3 вийшли на балкон вказаної квартири та через кілька хвилин балконні плити разом з консольною конструкцією обвалилися, в наслідок чого вони впали на землю. За висновком СМЕ в нього були виявлені тілесні ушкодження одна закрита травма грудної клітини з переломами 5, 6, 7, 8, 9 ребер, лівобічний пневмоторакс, пневмомедіастінум, підшкірна емфізема, що ускладнилися плеврітом зліва, які виникли від дії тупих предметів та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Директор КП «СЕЗ м. Селидове» Холодний О.В. в порушення посадової інструкції, статуту КП «СЕЗ м. Селидове», затвердженого рішенням Селидівської міської ради № 4/46 від 19.10.2005 року, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ № 76 від 17.05.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в період часу з квітня 2013 року по 19 жовтня 2015 року будь-яких дій, направлених на організацію ремонту балконів у будинку АДРЕСА_3 не приймав, тобто неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У зазначеній нормі встановлюються загальні правила відшкодування юридичною або фізичною особою потерпілій стороні шкоди, завданої їхнім працівником або іншою особою.

Це один з випадків, коли суб`єктом деліктної відповідальності виступає юридична або фізична особа, яка шкоди потерпілій стороні безпосередньо не завдавала. Тобто особливістю цих зобов`язань є те, що закон відмежовує особу, яка безпосередньо завдала потерпілій стороні шкоди, від особи, яка повинна цю шкоду відшкодувати.

У цивільному праві під діями юридичної особи визнаються: дії органу, її представників, а також її членів або інших учасників (працівників і службовців). Діями фізичної особи (фізичної особи підприємця) визнаються дії працівників (службовців), якщо їх вчинено на виконання трудових (службових) обов`язків.

Покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за вказаною нормою пояснюється тим, що безпосередній заподіювач шкоди (працівник) юридично втілює волю осіб, з якими він пов`язаний трудовим договором (контрактом), а тому його вина визнається виною роботодавця.

Правовий зв`язок між юридичною або фізичною особою та працівником виникає з трудових відносин незалежно від їх характеру постійні, тимчасові, сезонні відносини або відносини, що склалися між зазначеними особами при виконанні працівником іншої роботи за трудовим договором (контрактом).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня.

Деліктні зобов`язання, передбачені вказаною нормою, включають: потерпілу особу, що зазнала шкоди; відповідача юридичну або фізичну особу, яка безпосередньо шкоди потерпілій стороні не завдавала; фактичного заподіювача шкоди працівника, який пов`язаний з відповідачем виконанням своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за статтею 1172 ЦК України необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника, шкода, завдана потерпілій стороні, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і завданою шкодою, вина працівника), так і спеціальних умов, які обов`язково слід ураховувати. Це обставини, за наявності яких шкода була спричинена, хоча сама шкода в цих зобов`язаннях і не набуває якихось особливостей. До таких обставин частина перша вказаної норми відносить виконання трудових (службових) обов`язків працівником. У разі завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним трудових (службових) обов`язків, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену вказаним працівником. Він повинен сам відшкодувати цю шкоду на загальних підставах деліктної відповідальності (стаття 1166 ЦК України).

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 був керівником КП «СЕЗ м. Селидове», тобто перебував у трудових відносинах з підприємством, допустив порушення своїх безпосередніх обов`язків, що призвели до отримання позивачем тілесних ушкоджень, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому в даному випадку відшкодувати спричинену шкоду повинно саме підприємство, тобто КП «СЕЗ м. Селидове».

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно даних Реєстру юридичних осіб станом на дату ухвалення судового рішення КП «СЕЗ м. Селидове» не перебуває в стані припинення.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги позицію позивача, який не заявляє позовних вимог до КП «СЕЗ м. Селидове», приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 1172 ЦК України відповідачем у даній справі повинно бути саме підприємство, працівник якого спричинив шкоду в наслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», то судові витрати здійснюються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Владимирська І.М.