Справа № 747/293/20
Провадження № 2/747/108/20
РІШЕННЯ

іменем України

19.08.2020 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Захарової М.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 24 січня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2013 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення відповідачу судового виклику.

Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 31 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов та роз`яснено, що у разі ненадання відзиву суд може вирішити справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзив на позов не подав, тому розгляд справи проводиться на підставі наявних у справі доказів. Крім того, розглянувши заяву представника позивача, суд прийшов до висновку, що оскільки згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, то розгляд справи проведено без участі позивача та її представника. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24 січня 2009 року згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.01.2009 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.07.2009 року (а.с.9).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Правові підстави розірвання шлюбу викладені у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.

З урахуванням обставин справи, враховуючи те, що сторони спільно не проживають значний період часу, позиції позивача щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами, оскільки законодавством України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-81, 200, 206, 211, 247, 264-265 ЦПК України, суд, ст. 24, 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 січня 2009 року виконавчим комітетом Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, актовий запис № 01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити шлюбне.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко