Справа № 453/283/20
№ провадження 2/453/186/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Тухлянської сільської ради, третіх осіб Служба у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області , Районного центру соціальних служб для сім`ї та молоді Сколівської районної державної адміністрації у Львівській області про повернення дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом та просить повернути їй малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначили, що 15.01.2019 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області від неї було відібрано її малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

Підставою для відібрання дітей слугувало те, що вона вела аморальний спосіб життя, не займалася вихованням своїх дітей та залишала їх на довгий час без нагляду. Згідно рішення Сколівського районного суду від 15.01.2020 року дітей було передано органу опіки та піклування Сколівської РДА. Відповідно до Розпорядження Сколівської Районної Державної Адміністрації від 29 серпня 2019 року №190 ОСОБА_5 було призначено опікуном над дитиною ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , а згідно Розпорядження Сколівської Районної Державної Адміністрації від 29 серпня 2019 року №192 ОСОБА_6 призначено опікуном над над дитиною ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Вказує, що умови її життя радикально змінилися, з лютого 2019 року працює в фермерському господарстві « КУШПІТ», щомісячно отримує стабільний дохід, вона веде добропорядний спосіб життя, проживає в с. Лопушанка, Турківського району разом зі своїм співжителем ОСОБА_5 , постійно телефонує до класного керівника ОСОБА_4 і цікавиться його навчанням, за можливості навідується до школи і слідкує за його відвідування уроків та навчанням. На даний час у неї створені всі належні умови по догляду і розвитку дітей. Позивачка вважає, що існують всі підстави для повернення їй дітей, звернулася до суду з даним позовом.

До початку судового засідання позивачка подала до суду заяву ( вх. № 3836) від 11.08.2020 року. Позов підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності та долучити до матеріалів справи Довідку про реєстрацію місця проживання особи видана Виконавчим Комітетом Хащівської Сільської Ради Турківського району Львівської області, від 10.07.2020 року № 246-247 та довідку про склад сім`ї видана Виконавчим Комітетом Хащівської Сільської Ради Турківського району Львівської області, від 10.07.2020 року № 248.

Представник Органу опіки та піклування Тухлянської сільської ради Сільський голова-Ткачик А.Х. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву ( вх. № ЕП-457) від 29.04.2020 року, в якій вказав, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про повернення дітей визнає у повному обсязі, не заперечує проти повернення дітей матері, просить справу розглянути у його відсутності.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Ярема О.Я., до початку судового засідання, надала заяву ( вх.№ 3837) від 11.08.2020 року в якій зазначила, що позов позивачки підтримує у повному обсязі, не заперечує проти повернення дітей матері, просила справу розглянути у її відсутності, а також подала заяву ( вх.№ 3854) від 11.08.2020 року про долучення до матеріалів справи лист виданий Турківською РДА Служби у справах дітей від 05.08.2020 року № 295 та акт обстеження житлово- побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 28.07.2020 року.

Представник третьої особи Районного центру соціальних служб для сім`ї та молоді Сколівської районної державної адміністрації у Львівській області Кузейків Ю.І. подав до суду заяву(вх № 3838 ) від 11.08.2020 року про розгляд справи без його участі , позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Суд, взявши до уваги пояснення учасників справи дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.01.2019 року рішенням Сколівського районного суду Львівської бласті було відібрано малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від їхньої мами, позивачки по справі ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав, та передано їх опікунам. Стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до Розпорядження Сколівської Районної Державної Адміністрації від 29 серпня 2019 року №190 та Розпорядження Сколівської Районної Державної Адміністрації від 29 серпня 2019 року № 192 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призначено опікунами над малолітніми дітьми.

Відібрання дітей було викликане тим, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Зазначена ситуація мала місце з огляду на те, що вона не створила належних умов по догляду за дітьми, умов для існування, вела аморальний спосіб життя, залишала їх на довгий час без нагляду, що в сукупності, призвело до створення стосовно дітей умов, які могли негативно вплинути не лише на їх розвиток, а й становити загрозу їх здоров`ю та життю.

На даний час умови життя позивачки змінилося.

Позивачка влаштувалася на роботу, працює в фермерському господарстві «КУШПІТ». Згідно довідки з місця роботи отримує стабільний дохід. Крім того, позивачка має постійне місце поживання, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої Виконавчим Комітетом Хащівської Сільської Ради Турківського району Львівської області від 13.07.2020 року №248, згідно якої вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: співжитель - ОСОБА_9 , син- ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_3 , та дочка ОСОБА_10 .

З акту обстеження умов проживання від 28.07.2020 року, вбачається, що за адресою: в АДРЕСА_1 , створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей, в кімнатах чисто, прибрано, в кімнатах є відповідні меблі, постільна білизна, рушники. На даний час ОСОБА_1 проживає з новонародженою дитиною. Комісією встановлено, що ОСОБА_1 турбується про новонароджену дитину і буде дбати про старших своїх дітей. Власник будинку - співмешканець ОСОБА_1 - ОСОБА_9 не заперечує щодо проживання дітей в його родині.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сімя є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сімю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сімї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Так, згідно положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матірю.

Відповідно до ч.1,2 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Згідно ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Зважаючи на те, що з моменту відібрання дітей позивачка змінила свою поведінку, переоцінили її та зробила відповідні висновки, влаштувалась на роботу, має постійний дохід, дійшла домовленості щодо проживання дітей разом з нею та її співжителем за його місцем проживання,а також з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною відібрання дітей, враховуючи інтереси дітей, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, ст. ст., 3, 5, 7,151, 153, 163,170 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 котрі були відібрані у неї за рішенням Сколівського районного суду Львівської області 15 січня 2019 року ( справа №453/1133/18)

Допустити негайне виконання рішення про повернення дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області