Справа № 604/476/20
Провадження № 2/604/319/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, покликаючись на наступне. Між ОСОБА_3 та відповідачем по справі ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . 17 березня 2014 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Малолітній ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після смерті матері, малолітній ОСОБА_4 залишився проживати з бабусею ОСОБА_6 та дідусем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , де прописаний і проживає по сьогоднішній день. Батько дитини, починаючи з 2014 року, проживає окремо в іншому населеному пункті та жодного з покладених законом та моральними засадами суспільства обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання. З метою забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та прийняти рішення про стягнення з нього аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Представники третіх осіб на стороні позивача: Органу опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації - Антонів О.Є. та Служби у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації - Колосівська І.О. в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування підтримали в повному обсязі.

Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, що підтверджується витягом з реєстру актових записів про смерть №S 1423/2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз`яснює судам, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з Розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації від 27 травня 2020 р. № 111/01-01-17, надано висновок органу опіки, піклування райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У висновку органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 05.06.2020 № 01-536/01-01-17 вказано наступне: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, батько малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько з дитиною не проживає з 2014 року. Мати малолітнього ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті матері ОСОБА_9 залишився проживати з бабусею ОСОБА_6 та дідусем ОСОБА_1 в смт. Підволочиськ Тернопільської області, які забезпечують належний матеріальний стан дитини, піклуються про її духовний та фізичний розвиток. За відомостями навчального закладу батько навчанням сина не цікавиться, ніколи не приходив до школи. За відомостями центру первинної медико-санітарної допомоги на планові медичні огляди із неповнолітнім ОСОБА_4 проводяться в присутності дідуся ОСОБА_1 , батько станом здоров`я дитини не цікавиться.

26 грудня 2017 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської районної державної адміністрації було надано дозвіл ОСОБА_1 на реєстрацію онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

З актів обстеження житлово-побутових умов №№б/н від 25 лютого 2020 року, 20 березня 2020 року, 24 квітня 2020 року, 25 травня 2020 року вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_6 та неповнолітній внук ОСОБА_4 . Даний будинок сучасного планування, стан відмінний, благоустрій будинку та подвір`я задовільний. В ході обстеження умов встановлено, що участь у вихованні неповнолітнього ОСОБА_4 приймає його дідусь ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_10 участі у вихованні свого сина ОСОБА_4 не приймає.

Відповідно до висновку про стан здоров`я особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10, на обліку у психіатра, дерматовенеролога, фтизіатра, терапевта та нарколога не перебуває.

Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 03 червня 2020 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9, на обліку у психіатра, невролога, дерматовенеролога не перебуває.

Так, виходячи з довідки про проведення бесіди з неповнолітнім ОСОБА_4 встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з дитиною, не цікавиться її вихованням, не надає дитині матеріального утримання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідність вказаного інтересам дитини №01-536/01-01-17 від 05 червня 2020 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своєму малолітньому сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, враховуючи визнання відповідачем позову, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , 1986 року народження, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, яка спроможна допомагати дитині.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, стан її здоров`я, розмір витрат на утримання дитини, потреби у його розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 210, 247, 263-265, 354, ЦПК України, ст.ст. 150,164, 166, 181- 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації (юридична адреса: 47800, сел. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 80, Підволочиського району, Тернопільської області), Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації (юридична адреса: 47800, сел. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 80, Підволочиського району, Тернопільської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_4 , батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 червня 2020 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак