РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/8063/20

Провадження № 22-ц/4815/894/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Тхоревський С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач КЗ "Рівненська обласна станція юних туристів" Рівненської

обласної ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація "Об`єднання добровольців Рівненської області",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненська обласна рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року (постановленої у складі судді Тимощука О.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до КЗ "Рівненська обласна станція юних туристів" Рівненської обласної ради, третя особа на стороні позивача - Громадська організація "Об`єднання добровольців Рівненської області", третя особа на стороні відповідача - Рівненська обласна рада про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КЗ "Рівненська обласна станція юних туристів" Рівненської обласної ради, третя особа на стороні позивача - Громадська організація "Об`єднання добровольців Рівненської області", третя особа на стороні відповідача - Рівненська обласна рада, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 65 від 10 червня 2019 року про звільнення його з роботи та поновити його на роботі на посаді юрисконсульта КЗ "Станція юних туристів" Рівненської обласної ради з 27 червня 2019 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року зазначений позов залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, у зв`язку з чим позовна заява на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в нього виникає сумнів стосовно того, що саме 22 травня 2020 року була винесена оскаржувана ухвала. Цього числа він тільки подав позовну заяву через канцелярію Рівненського міського суду у другій половині дня. Як відомо, що позовна заява має пройти реєстрацію через канцелярію суду, потім через документообіг розписана на конкретного суддю. Після цього суддя має визначитись чи відповідають вказані адреси сторін у справі дійсним адресам. Чи немає порушень в самому позові. Лише тоді постановляється відповідна ухвала.

Тому вважає, що винесення ухвали судом в день, коли був поданий позов є сумнівним.

Також пояснює, що враховуючи карантин, після подачі позовної заяви він тільки через телефон міг спілкуватися з помічником судді, яка його запевняла, що справу ще не призначено, так як суддя дуже завантажений. Потім суддя пішов на лікарняний.

Зазначає, що для нього було несподіванкою взнати 02 липня 2020 року про існування ухвали суду від 22 травня 2020 року якою його позовну заяву залишено без розгляду. Крім того, супровідний лист до ухвали від 22 травня 2020 року датований 17 червня 2020 року, тобто через місяць після винесення ухвали, що теж на його думку дає підставу вважати, що ухвала була винесена набагато пізніше.

Додатково пояснює, що його дії та наміри були направлені на розгляд справи по суті найближчим часом, без затримки. Передчасно подані його позовні заяви були йому повернуті, з чим він повністю згідний. Дії інших суддів він не оскаржував. В даному випадку він втретє подав позов зрозумівши, що раніше зробив помилку.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Рівненського міського суду для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 грудня 2019 року позивач вже звертався до суду з аналогічною позовною заявою до того ж самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав (справа № 569/23065/19).

По вказаній справі було відкрито провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду за його ж заявою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

04 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до того ж самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав (справа № 569/6932/20).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у даній справі у зв`язку з тим, що в провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

07 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з аналогічною позовною заявою до того ж самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав (справа № 569/7185/20).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду 22 травня 2020 року.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином передбачено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто, право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

В контексті п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України під зловживаннями процесуальними правами необхідно розуміти маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

У такому випадку маніпуляція автоматизованим розподілом справ полягає у тому, що кожен з поданих численних позовів розподіляється на певного суддю (в межах юрисдикції одного суду) і позивач отримує право вибору головуючого судді у справі, тим самим нівелюючи основоположні принципи цивільного судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав зловживання позивачем процесуальними правами, судом не враховано того, що позови було подано в різний період часу, а той, який подано першим, залишено без розгляду за заявою позивача.

Тому, такі дії позивача не можна розцінювати як маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями.

Кваліфікуючи дії позивача як зловживання процесуальним правом та встановлюючи негативні наслідки за такі дії у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, суд позбавив сторону гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право на доступ до суду.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду відповідно до п.п. 1,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які, як наслідок, призвели до порушення норм процесуального права, що призвело до хибного вирішення процесуального питання.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року скасувати.

Справу направити до Рівненського міського суду Рівненської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук