провадження № 22-ц/824/8574/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким. що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24344, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року щодо стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за договором кредиту від 20 червня 2007 року № 10-29/3643, укладеним між позивачем та відповідачем.

ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 59277330, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Заява обґрунтована тим, що між сторонами виник спір щодо правомірності стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором. Оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства. На виконання виконавчого напису квартира, в якій проживає позивач зі своєю родиною була виставлена на торги. Невжиття заходів забезпечення позову може порушити права та інтереси позивача та істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 рокузаяву ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позовні вимоги мають суто технічний характер, адже позивачем не надано доказів, що сума заборгованості є спірною. Клопотання про забезпечення позову свідчить про зловживання процесуальними правами задля позбавлення кредитора можливості захистити своє законне майнове право. Суд першої інстанції не зазначив жодних мотивів про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів ПАТ «Укрсоцбанк» як стягувача, обмежившись лише самим фактом оскарження виконавчого документа. Відповідач також посилається на постанови суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду і вплинути на права позивача у справі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 просить визнатитаким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 102 684,99 доларів США. В рамках виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа постановою приватного виконавця було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну позивачу, та виставлено вказану квартиру на торги. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий спосіб забезпечення даного позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, відповідач АТ «Укрсоцбанк» зазначає, що позовні вимоги мають суто технічний характер, адже позивачем не надано доказів, що сума заборгованості є спірною. Клопотання про забезпечення позову свідчить про зловживання процесуальними правами задля позбавлення кредитора можливості захистити своє законне майнове право.

Разом з цим, такі доводи АТ «Укрсоцбанк» не є підставою для відмови у забезпеченні позову, та підлягають перевірці і оцінці під час розгляду справи по суті. Право на звернення позивача до суду з заявою про забезпечення позову передбачено ст. 43, 149 ЦПК України, а тому подача такої заяви не може вважатися зловживанням процесуальними правами.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на постанови суду апеляційної інстанції. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.