РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/19855/19,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 серпня 2013 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1046; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1800 гривень щомісячно на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не склалось. В сім"ї постійно були конфлікти та непорозуміння. Відповідач не утримував сім"ю належним чином. Вона з донькою проживають у її батьків. Відповідач не цікавиться дитиною, не приймає жодної участі у її вихованні, не цікаться її станом здоров"я ,фізичним та духовним розвитком. Перспектив для збереження сім"ї не має. Вона втратила почуття поваги та любові. Сім"я практично розпалась і шлюб існує лише формально.

За рішенням суду стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій сумі по 650 грн. щомісячно. На даний час розмір аліментів, які стягнуті судом з відповідача є недостатніми для належного утримання доньки, як і недостатньо для належного утримання дитини її доходів. Відповідач має хороший стап здоров"я, працездатний і може надати дитині належну матеріальну допомогу.

09 січня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№779/20), в якому просить позов задоволити частково, а саме шлюб, зареєстрований між ним та позивачем, розірвати; в задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів, відмовити. Зазначає, що він працює охоронцем в ТзОВ "Лагуна - РА" і його середньомісячна зарплата складає лише 4242 грн.. У власності житла не має, проживає у квартирі за адресою ч АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить його батьку, ОСОБА_4 . Частину коштів із заробітної плати витрачає на сплату комунальних послуг. Транспортних засобів у власності не має та будь - яких інших доходів. А тому, він не може сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини в сумі 1800 грн..

Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 грудня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2020 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги частково. Не заперечив проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу та просив відмовити в задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів.

Заслухавши виступи сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне

09 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1046, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №2644.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що 16 березня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №569/16386/15-ц, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 650 гривень на дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв"язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно Довідки про доходи виданої ТОВ "Лагуна-РА" від 26 грудня 2019 року за №37 вбачається, що ОСОБА_2 , дійсно працює в ТОВ "Лагуна-РА" на посаді: охоронець. Загальна сума доходу за період з червня 2019 року по листопад 2019 року становить 25391,10 грн..

Доводи відповідача про те, що він проживає у квартирі, яка є власністю його батька, та витрачає частину коштів із заробітної плати на сплату комунальних послуг не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не підтверджені.

Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позовних вимог докази, суд приходить до переконання, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість, враховуючи матеріальний стан, надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомогу. Відповідач повинен сплачувати аліменти у більшому розмірі від визначеного рішенням Рівненського міського суду від 03 березня 2016 року, однак у меншому розмірі чим це зазначено в позовній заяві.

При визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, здоров"я та матеріальне становище дитини, одержувача та платника аліментів, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з огляду на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою та відсутність даних про наявність у відповідача інших зобов"язань щодо утримання третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів присуджених рішенням Рівненського міського суду від 03 березня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 650 грн. на 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

При визначені часу, з якого слід стягувати аліменти у зміненому розмірі, суд враховує положення п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно яких у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1046, - розірвати.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду від 03 березня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 650 грн. на 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП - відсутній, паспорт № НОМЕР_4 виданий 31.01.2019 органом № 5610

Повне судове рішення складене 05 лютого 2020 року.

Суддя - підпис

Виготовлено з автоматизованого документообігу суду

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області В.В.Галінська

Дата засвідчення копії: 05 лютого 2010 року