Справа № 274/1500/20
Провадження № 2/0274/1125/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" серпня 2020 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поступайло Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням, -

в с т а н о в и в :

28.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягувати з відповідачки аліменти на своє утримання, як на повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з усіх видів доходів відповідачки, щомісячно до досягнення позивачем 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.04.2007 року у справі № 2-118 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно нього та стягнуто з відповідачки аліменти на його утримання.

Відповідно до направлення Управління освіти і науки Житомирської обласної державної адміністрації від 06.06.07 № 528 він був зарахований до КНЗ «Бердичівська спецшкола-інтернат» на повне державне утримання, на даний час продовжує навчання у зазначеному навчальному закладі.

ОСОБА_2 матеріальної допомоги йому не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язана це робити. Він не в змозі самостійно забезпечувати себе, у зв`язку з тим, що навчається і йому необхідні кошти на одяг, харчування, засоби гігієни тощо. Відповідачка є дієздатною та працездатною особою, місце працевлаштування не відоме.

Позивач у судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Причин неявки не повідомила. Відзиву на позов не подавала.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.

Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.04.2007 у справі № 2-118/2007 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_1 та стягнуто з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с.6).

Відповідно до розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації від 18.05.2007 № 288 неповнолітнього ОСОБА_1 було влаштовано в дитячий заклад (а.с.7).

Згідно довідки, виданої в.о директора КНЗ "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат" за № 394 від 27.05.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в КНЗ "Бердичівська спецшкола-інтернат" з 07.06.2007 року по 31.08.2020. Учень знаходиться на повному державному утриманні (а.с.8).

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Глава 15 Сімейного кодексу України містить норми, якими встановлено обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 181 СК України, яка визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Глава 16 СК України передбачає підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання.

Статтею 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Відповідно до норм цієї статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стаття 6 СК України дає правове визначення особи, яка має статус дитини. Відповідно до норм цієї статті правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

За змістом наведених норм закону після досягнення віку вісімнадцяти років особа втрачає правовий статус дитини в розумінні норм СК України.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначений статтею 199 СК України, та передбачає утримання їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Такий обов`язок за своєю правою природою не є тотожним передбаченому главою 15 СК України обов`язку матері, батька утримувати дитину.

Як вказано вище, Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.04.2007 у справі № 2-118/2007 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_1

Стаття 166 СК України визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Згідно частин другої та третьої цієї статті особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Отже, частини друга та третя цієї статті щодо правового обов`язку утримувати дитину та сплачувати аліменти на її утримання слід застосовувати з урахуванням правового статусу особи як «дитини», визначеного статтею 6 СК України, який особа втрачає після досягнення вісімнадцяти років.

Таким чином обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначений статтею 199 СК України, та передбачає утримання повнолітніх дочку, сина до досягнення двадцяти трьох років, не виникає у батьків, позбавлених батьківських прав.

Такий підхід узгоджується зі змістом статті 202 СК України, відповідно до якої, за загальним правилом, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Однак, відповідно до частини другої цієї статті, якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

У главі 15 СК України застосовується правове визначення «дитина», а у главі 16 СК України застосовується визначення «повнолітніх дочку, сина».

В статті 201 СК України не вказано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ч. 2 ст. 166 СК України.

Та обставина, що в законодавстві відсутнє пряме виключення для батьків, які позбавлені батьківських прав, щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не може сама по собі породжувати такий обов`язок, оскільки за змістом статті 57 Конституції України на особу не може бути покладено виконання будь-якого обов`язку, який чітко не передбачений законом.

Виходячи з викладеного, у відповідачки у зв`язку з позбавленням її батьківських прав, відсутній обов`язок утримувати повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання та перебуває на повному державному забезпеченні.

Керуючись ст.ст. 159, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.08.2020.

Суддя І.Ю.Хуторна