Справа № 454/969/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з даним позовом до відповідача та просить стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Провідна" суму страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою у розмірі 6400грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000грн.

Свої вимоги мотивує наступним.

27.11.2017р. близько 21.47год. в м.Києві по пр.Лобоновського трапилась ДТП з участю транспортного засобу "Фольксваген Туарег" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Після цього пішохода відкинуло на зустрічну смугу де на нього повторно здійснив наїзд автомобіль "Мітсубісі Паджеро Спорт" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в КМКЛ №17.

Постановою від 18.06.2018р. закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №3607 смерть ОСОБА_3 настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів та шоком на що вказують дані в п.1.А), Б), В), Г); переважне малокрів`я внутрішніх органів; шокові нирки; крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова).

Характер і розташування ушкоджень на нижніх кінцівках вказують, що первинний контакт виступаючих частин першого автомобіля з потерпілим стався на рівні гомілок. Це свідчить про те, що в момент співудару потерпілий знаходився в вертикальному чи приближеному до нього положенні, ймовірно в стані динаміки і був звернутий лівою бічною поверхнею тіла по відношенню до виступаючих частин автомобіля.

Ушкодження на лівій половині голови, лівій руці, а також, переломи деяких ребер зліва, могли утворитись внаслідок наступного співудару з лівим крилом та дзеркалом автомобіля. Ушкодження на інших поверхнях тіла могли виникнути внаслідок відкидання на дорожнє покриття, співудару та ковзання по ньому.

Достовірних ознак, які б вказували на переїзд тіла колесами автомобіля не виявлено.

Виходячи із висновків судово-медичної експертизи смерть пішохода ОСОБА_3 настала від наїзду на нього транспортного засобу "Фольксваген Туарег" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ СК "Провідна" згідно страхового поліса АК №1190513.21.09.2018р. позивачка звернулась до відповідача з повідомленням про ДТП та заявою № НОМЕР_3 на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою в розмірі 12 800грн.

Листом №17-05/12756 від 10.12.2018р., відповідач повідомив, що заяву розглянуто. Послався на той факт, що згідно наданих документів ОСОБА_3 загинув внаслідок ДТП, що сталася 27.11.2017р. за участю транспортних засобів "Фольксваген Туарег" під керуванням водія ОСОБА_2 , та "Мітсубісі Паджеро Спорт" під керуванням ОСОБА_4 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ СК "Галицька". Відповідач вважає, що відповідальність за заподіяну шкоду повинні нести страхові компанії обох водіїв.

За результатами проведення розслідування причин та обставин настання страхового випадку відповідач не представив та не надав позивачу будь-яких доказів того, що могло б ставити під сумнів факт настання у його страхувальника цивільно-правової відповідальності у повному обсязі та відповідно факт настання страхового випадку.

Ухвалою від 05.12.2019р. до участі у даній справі залучено Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Галицька" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Свої заперечення мотивує наступним.

Відповідно до п.36.3 ст.36 спеціального Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є кілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

У зв`язку з тим, що учасниками ДТП, окрім забезпеченого ПрАТ "СК "Провідна" транспортного засобу "Фольцваген Туарег" приймав участь, також, транспортний засіб "Мітсубісі Паджеро Спорт" під керуванням ОСОБА_4 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК "Галицька" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ1807097, які є, також, відповідальними за відшкодування завданої шкоди позивачу. Тому зазначений учасник ДТП та страховик, також, є відповідальними за шкоду завдану позивачу, про що відповідач повідомив позивача письмово листом.

Таким чином, оскільки учасниками ДТП є два транспортних засоби, тобто дві особи, розмір страхового відшкодування буде визначатися шляхом поділу розміру шкоди на дві особи.

Позивач не спростував причину по якій він ігнорує положення п.36.3 ст.36 спеціального Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та свою позицію ніяк не обгрунтував.

Зазначає, що ПрАТ "СК "Провідна" при визначені суми страхового відшкодування позивачу було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачено страхове відшкодування в повному обсязі, яке було розраховано у порядку встановленому законодавством (6400грн.).

Тобто, відповідач виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином та в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Мелех Д.О. надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Позовні вимоги не визнали та просили у задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи ПрАТ СК "Галицька" в судове засідання не прибув. Відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З досліджених повідомлення дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування від 21.09.2018р. встановлено, що представник позивача ОСОБА_5 повідомив ПрАТ "СК "Провідна" повідомив про ДТП, яка мала місце 27.11.2017р. в м.Київ на пр.Лобоновського, 37 під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Фольцваген Туарег" д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок якої пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

З постанови про закриття кримінального провадження від 18.06.2018р. встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а в діях водіїв Голуба та Корнієнко порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку не вбачається, а тому закрито кримінальне провадження №0001235 за фактом дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Дослідженим висновком експерта №3607 від 12.01.2018р. встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів та шоком на що вказують дані в п.1.А), Б), В), Г); переважне малокрів`я внутрішніх органів; шокові нирки; крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова).

Характер і розташування ушкоджень на нижніх кінцівках вказують, що первинний контакт виступаючих частин першого автомобіля з потерпілим стався на рівні гомілок. Це свідчить про те, що в момент співудару потерпілий знаходився в вертикальному чи приближеному до нього положенні, ймовірно в стані динаміки і був звернутий лівою бічною поверхнею тіла по відношенню до виступаючих частин автомобіля.

Ушкодження на лівій половині голови, лівій руці, а також, переломи деяких ребер зліва, могли утворитись внаслідок наступного співудару з лівим крилом та дзеркалом автомобіля. Ушкодження на інших поверхнях тіла могли виникнути внаслідок відкидання на дорожнє покриття, співудару та ковзання по ньому.

Достовірних ознак, які б вказували на переїзд тіла колесами автомобіля не виявлено.

Згідно ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.2,ч.3 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Стаття 3 Закону № 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 1.3. статті 1 Закону № 1961-IV потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

За змістом статті 27 Закону № 1961-IV Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

З дослідженого свідоцтва про народження встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 є мамою померлого ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що до числа осіб, яким належить компенсація моральної шкоди входять мати загиблого ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_9 .

Тому, розмір відшкодування моральної шкоди позивачу становить 12 800гр. (12:1/3х3200грн.), у відповідності до положень ч.3 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При цьому суд враховує, що ПрАТ "СК "Провідна" виплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 6400грн., що становить 50% від розміру належного до виплати страхового відшкодування пов"язаного із заподіянням моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем не доведено, що смерть потерпілого ОСОБА_3 настала лише з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем "Фольксваген Туарег" д.н.з. НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 , після чого пішохода відкинуло на зустрічну смугу де на нього повторно здійснив наїзд автомобіль "Мітсубісі Паджеро Спорт" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно п.3 ст.36 27 Закону № 1961-IVУ разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

У пункті 8 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз"ясно, що кода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності).

Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов`язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов`язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов`язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.

Беручи до уваги те, що цивільно-правова відповідальність автомобіля марки"Мітсубісі Паджеро Спорт" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ СК "Галицька", а згідно ч.1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Разом з цим, відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Враховуючи те, що підготовче провадження по справі закінчено, а позивач не довів, що не знав про те, що позов подано не до тих осіб, які повинні відповідати за позовом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна" про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна", , місце знаходження: проспект Повітрофлотський, 25 м.Київ.

Головуючий: М. Я. Адамович