Справа № 752/9302/20
Провадження № 2/752/5334/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 серпня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду в підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання,

в с т а н о в и в :

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення режиму окремого проживання зі ОСОБА_2 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 послалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До квітня 2020 року її родина проживала за адресою - АДРЕСА_1 , однак через постійний психологічний тиск, а іноді і фізичний з боку чоловіка на неї, через його систематичну подружню зраду, маніпуляції, залякування та спроби вчиняти домащнє насильство у квітні 2020 року вона разом із малолітніми дітьми змушена була терміново переїхати проживати окремо в інше місце для чого орендувала житловий будинок. Крім того, відповідач на час її переїзду фактично не дбав про сім`ю, не утримував її матеріально, а його негідна поведінка по відношенню до неї змусила її прийняти зважене рішення щодо розірвання їх шлюбу. Також вказала, що намагалася зберегти сім`ю, однак її спроби не були виправдані, чоловік свої обіцянки щодо належної поведінки по відношенню до неї не виконував. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинились, внаслідок постійних сімейних конфліктів спільне проживання в одному житловому приміщенні стало не тільки неможливим, а й небезпечним. Наміру відновлювати подружні відносини не має, перш за все, через те, щоб не стати жертвою домашнього насильства та запобігти тому, щоб їхні діти ставали свідками вчинення домашнього насильства відповідачем. Питання щодо розірвання шлюбу не може порушувати до досягнення наймолодшою дочкою віку одного року.

Відповідач зперечує проти окремого проживання, стверджуючи, що його поведінка повністю відповідає нормі, а тому просила суд встановити режим окремого її продживання з чоловіком - ОСОБА_2 .

Провадження у справі відкрито 11 червня 2020 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального провадження.

У підготовчому засіданні 04 серпня 2020 року присутні:

Позивачка ОСОБА_1 , представниця позивачки - адвокат Горбаль Наталія Валеріївна, відповідач ОСОБА_2 .

Відповідач не скористався правом подачі відзиву, заяву про невизнання позову не подав.

Врахувавши думку учасників підготовчого засідання, суд ухвалив приступити до судового розгляду заявлених вимог по суті у підготовчому засіданні, ухвалити судове рішення віджповідно до правил статті 200 ЦПК України.

Позивачка у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року. Від шлюбу мають трьох малолтніх дітей. До 17 квітня 2020 року її роина проживала за адресою - АДРЕСА_1 , однак через неможливість спільного проживання, разом із дітьми залишила відповідача. З цього ж часу не підтримуюють з відповідачем пожружніх стосунків, вона не створює перешкод останньому для спілкування з дітьми, до вирішення питання щодо розіовання їх з відповідачем шлюбу, просила встановити режим окремого її проживання з чоловіком ОСОБА_2 .. Вказала суду, що для забезпечення окремого її проживання з чоловіком уклала договір оренди житлового примішення за адресою - АДРЕСА_2 строком до 15 червня 2021 року з можливістю продовження.

Відповідач не заперечував щодо задоволення заявлених до суду його дружиною ОСОБА_1 вимог про встановлення окремого їх проживання.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року.

Від шлюбу сторони у справі мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з позовом позивачка ОСОБА_1 повідомила суду, що через негідну поведінку її чоловіка по відношенню до неї, а також з метою запобігти усунення малолітніх дітей спостерігати за аткою поведінкою батька не бажає продовжувати спільно проживати з тчоловіком ОСОБА_2 . Стверджуючи, що відповідач заперечує щодо їх окремого проживання звернулася до суду з такою вимогою.

Відповідно до правил ст. 119 СК України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

У судовому засіданні, під час судового розгляду по суті позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 повідомив суду, що погоджується з рішенням дружини, щодо окремого їх проживання, просив задовольнити заявлені вимоги.

Наразі судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 квітня 2020 року проживають окремо, позивачка ОСОБА_1 заявила про своє бажання продовжити і надалі до вирішення питання про розірвання їх шлюбу зі ОСОБА_2 проживати окрем від чоловіка для чого створила належні умови орендувавши житловитй будинок, а відповідач у свою чергу не заперечив щодо встановлення їх окремого з дружиною проживання.

З огляду на встановлені під час судового розгляду заяви ОСОБА_1 обставини, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про встановленя режиму окремого проживання з чоловіком ОСОБА_2 підлягають задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,200,259,263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, задовольнити.

Встановити подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 режим окремого проживання.

Роз`яснити подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що режим окремого проживання може бути припинено у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви однгого з подружжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Текст рішення складено 04 серпня 2020 року

Суддя К.Г. Плахотнюк