ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/384/19 Номер провадження 22-ц/814/1881/20Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Глущенко Н.М. в смт. Чорнухи із складанням повного тексту рішення 19 червня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі і ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вказаним позовом. Зазначав, що ОСОБА_2 на веб-сайті Facebook «ІНФОРМАЦІЯ_2» поширив інформацію про нього, яка принижує його честь і посягає на його ділову репутацію та є втручанням у діяльність працівника правоохоронного органу, що перешкоджає нормальному функціонуванню державного правоохоронного органу. Просив визнати поширену автором ОСОБА_2 інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті Facebook « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відносно нього як такого, що: «ІНФОРМАЦІЯ_6» наклепом та зобов`язати спростувати звинувачення проти нього, на цьому ж сайті, крім того, визнати поширену автором ОСОБА_2 інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті Facebook « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відносно нього як такого що: «ІНФОРМАЦІЯ_7», наклепом та зобов`язати спростувати (смисловий зміст анонсу) висвітлений на цьому ж сайті, крім того визнати поширену автором ОСОБА_2 інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті Facebook « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відносно нього як особи-поліцейського що: « ІНФОРМАЦІЯ_7», наклепом та зобов`язати спростувати звинувачення проти нього з висвітленням на цьому ж сайті.

Визнати поширену автором ОСОБА_2 інформацію в повному обсязі від ІНФОРМАЦІЯ_8 року в газеті «ІНФОРМАЦІЯ_9» Суспільно-політичної газети «ІНФОРМАЦІЯ_9» (Свідоцтво НОМЕР_1 про держреєстрацію від 06 серпня 2018 року, загальний тираж 2000 екз., редактор газети - ОСОБА_6 ) у статті під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відносно нього, наклепом та зобов`язати спростувати звинувачення проти нього з висвітленням в газеті « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Стягнути з автора ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 12519 грн. за поширення у засобах масової інформації суб`єктивних суджень висловлених в брутальній, принизливій і непристойній формі, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_10», «ІНФОРМАЦІЯ_11», «ІНФОРМАЦІЯ_12» (у інформації на веб-сайті Facebook від ІНФОРМАЦІЯ_13 року); «ІНФОРМАЦІЯ_14» ( у інформації на веб-сайті Facebook від ІНФОРМАЦІЯ_8 року); « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( у інформації в статті газети «ІНФОРМАЦІЯ_9» НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 »; «ІНФОРМАЦІЯ_15». «ІНФОРМАЦІЯ_16» (у інформації на веб-сайті Facebook від ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Судові витрати - судовий збір та послуги адвоката, просив покласти на відповідача та стягнути їх після закінчення розгляду справи по суті.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі і ділової репутації відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги та відшкодування судових витрат та витрат на правову допомогу покласти на відповідача.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб сайті Fecebook «ІНФОРМАЦІЯ_17 був розміщений коментар ОСОБА_2 наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_18 та ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб сайті Fecebook «ІНФОРМАЦІЯ_17 також був розміщений коментар відповідача такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_19».

ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем на веб сайті Fecebook «ІНФОРМАЦІЯ_17 була поширена інформація наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_19».

В газеті « ІНФОРМАЦІЯ_9 », заступником редактора, якої є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 року опубліковано статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », текст якої в повному обсязі позивач просить суд визнати наклепом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що поширена інформація ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 є власним оціночним судженням автора допису, не містить інформації, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію позивача. Поширення таких висновків відповідачем повинно оцінюватись з точки зору суспільно відповідальної поведінки будь якої особи перед суспільством, а аналіз таких висновків повинен здійснюватися суспільством на основі усієї інформації отриманої з різних джерел.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України, в якій передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

При цьому суспільство також має право на отримання інформації, яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо, щоб інформація, яка поширюється будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності, з одного боку, а з другого - була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

У справах про захист гідності, честі та ділової репутації суд повинен розмежовувати відомості, які принижують честь та гідність особи, від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених у порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу, національна влада може втрутитися у процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Між тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, публікації відповідача із зазначенням щодо позивача, як особи, що «настільки некомпетентна та імпотентна у своїй роботі, що не спроможна навіть допитати свідків. ОСОБА_5 якщо в них є особиста вмотивованість (бажано фінансова). Такі поліцейські хіба бабцю оштрафувати можуть, або безпритульного побити і підняти собі авторитет та ще й премію за таке отримати», є оціночним судженням ОСОБА_2 і рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відносно інших вимог ОСОБА_1 , то колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, вернувшись до суду за захистом гідності,честі і ділової репутації, просить зобов`язати відповідача спростувати образливу і недостовірну інформацію, яку вважає наклепом.

Наклеп - це юридичний термін, який означає поширення свідомо неправдивих вигадок, які ганьблять особу чи групу осіб. Наклеп - це завжди неправдиві факти (з прізвищами, відомостями про особу від конкретної особи чи іншого джерела інформації), а от оціночні судження є лише припущеннями, думками певних осіб.

З публічного едектронного словника української мови вбачається, що наклепом є неправда, поширювана з метою знеславити, зганьбити, заплямувати кого-, що-небудь; поширення неправдивих відомостей.

Разом з тим, прохання позивача щодо визнання поширеної ОСОБА_2 інформації саме наклепом не узгоджується з нормами ст.ст.16,276,277 ЦК України.

Проте, із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він, здійснюючи в розділі V аналіз інформації в публікаціях відповідача, зазначає про недостовірність, зокрема, інформації від ІНФОРМАЦІЯ_13 року та в прохальній частині посилається на норми ст.277 цього Кодексу.

Підставами заявленого позову є не саме посилання на норми права, а обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, незважаючи на свободу слова, свободу вираження поглядів визначених в ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має дотримуватися певних рамок в своїх висловлюваннях, а якщо ні - то має нести покарання відповідно до чинного законодавства.

Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

Так, в оскаржуваній публікації від ІНФОРМАЦІЯ_20 ОСОБА_2 відносно позивача зазначає про те, що «ІНФОРМАЦІЯ_21»

Зазначена інформація не є оціночними судженнями, а є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами.

Однак, відповідач не надав суду відповідних доказів, що підтверджують незаконність закриття справи по факту пошкодження техніки ТРК «Пирятин» в будинку культури під час концерту ОСОБА_10, як не доведено ним чи здійснює ОСОБА_1 слідчі дії, зокрема, наділений повноваженнями щодо розслідування, закриття справ.

Ні відзив на позовну заяву, ні пояснення в суді першої інстанції, ні відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не містять відповідних доказів на підтвердження опублікованої інформації.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 761/37180/17.

Отже, враховуючи баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію, інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно позивача, поширеноїОСОБА_2 та зобов`язання останнього спростувати на цьому ж сайті : на веб-сайті Facebook «ІНФОРМАЦІЯ_2» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відносно ОСОБА_1 такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_6».

У справі, що переглядається, були поширені судження з урахуванням стилістики поданої відповідачем інформації, застосованих мовних оборотів, з якої вбачається, що відповідач висловлюється щодо позивача в брутальній, принизливій формі, допускаючи образливі вислови, такі, як 'гандон', 'наволоч в погонах', 'начальник поліції ОСОБА_4 може довго не кінчати', що само по собі не може бути розцінене як оціночне судження, адже ОСОБА_2 свідомо застосовує наведені слова, як характеристику, на його думку позивача.

Як роз`яснено в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Отже, оцінивши зміст висловлювань відповідача в оскаржуваних позивачем дописах, колегія суддів прийшла до висновку що вони є такими, що принижують гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1 , адже застосовані відповідачем характеристики позивача не можна віднести до власних поглядів, критичних висловлювань, припущень ОСОБА_9 , так як вони однозначно викладені у принизливій формі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо моральної шкоди, завданої поширенням у засобах масової інформації суб`єктивної думки, висловленої в брутальній, принизливій і непристойній формі, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію підлягають частковому задоволенню із стягненням на користь позивача 10 тис.грн., що є адекватним розміром відшкодування негативних переживань.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6905,10 грн.

Витрати за професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню, так як суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як то передбачено вимогами ст.137 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання інформації від ІНФОРМАЦІЯ_13 року недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію та зобов`язання спростувати на веб-сайті Facebook «ІНФОРМАЦІЯ_2» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відносно ОСОБА_1 такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_22 », а також щодо відшкодування моральної шкоди.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі і ділової репутації задовольнити частково.

Визнати поширену автором ОСОБА_2 інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_13 року недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , а саме : «ІНФОРМАЦІЯ_23».

Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати зазначену інформацію на веб-сайті Facebook «ІНФОРМАЦІЯ_2» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10000 грн. ( десять тисяч гривень) за поширення у засобах масової інформації суб`єктивної думки, висловленої в брутальній, принизливій і непристойній формі, що принижує гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6905,10 грн.

В іншій частині рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 18.08.2020 р.