Провадження № 2/932/482/20
У Х В А Л А

30 квітня 2020 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлев Д. О., перевіривши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду .м Дніпропетровська з позовною заявою про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 19 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено дату судового розгляду.

18 січня 2018 року від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява в якій просить суд розподілити спірне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вартості кожного з об`єктів спільного майна у співвідношенні 50 на 50%, тобто по Ѕ частині у кожному з об`єктів права власності та автомобілів.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 172 від 28 квітня 2020 року, 30 квітня 2020 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлев Д. О.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Позивачем у позовній заяві не чітко викладено зміст позовних вимог. Зокрема, позивачем не зазначено перелік майна поділ якого необхідно здійснити.

Крім того, у позовній заяві не зазначено ціну позову на вимогу п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових прав позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року визначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з його дійсної вартості на час розгляду справи.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно, або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

В обов`язки позивача входить додати докази вартості такого майна, для того, щоб суд міг перевірити правильне визначення ним ціни позову та сплати судового збору.

Враховуючи, що позивачем не визначено ціну позову, не надано оцінку дійсної вартості майна, а тому суд позбавлений можливості перевірити правильну сплату судового збору.

Крім того, відсутність чітко визначених позовних вимог, унеможливлює розгляд цивільної справи та сприяє затягуванню розгляду справи, а тому, позивачу необхідно конкретизувати заявлені вимоги, зазначивши перелік майна, яке підлягає розподілу між сторонами та визначити спосіб у який необхідно здійснити даний поділ майна, а також надати належне обґрунтування даним вимогам із зазначенням норм матеріального права та з посиланням на докази в підтвердження даних обставини справи.

Разом з тим, згідно ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 58 ЦПК України, особиста участь особи у справі не позбавляє ї права мати в цій справі представника, повноваження якого мають бути підтверджені документами, перелік яких закріплено у ст. 62 ЦПК України.

Зокрема частинами 1,2 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи уточнена позовна заява від 18 січня 2018 року подана представником позивача, проте матеріали справи не містять документу, що підтверджує повноваження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на подання позовної заяви та ведення справи.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.174,175цьогоКодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк, для усунення недоліків.

У зв`язку із заміною головуючого судді у справі, керуючись ст.ст. 19, 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти цю цивільну справу до свого провадження та залишити її без руху.

Запропонувати позивачеві у десятиденний строк (десять календарних днів) з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху подати до канцелярії суду: нову редакцію позовної заяви, яка відповідатиме вимогам чинного законодавства з чітко визначеними позовними вимогами, а саме переліком майна, що підлягає розподілу та визначеним порядком його розподілу, зазначити ціну позову, надати оцінку дійної вартості майна (визначеного у новій редакції позовної заяви), яка буде актуальною на момент розгляду справи, а також надати повноваження представника позивача ОСОБА_3 на подання позовної заяви та ведення справи.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена позивачеві.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена і підписана 30 квітня 2020 року.

Суддя Д. О. Яковлев