Справа № 473/93/20
УХВАЛА

іменем України

"19" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 , представника відповідача та третьої особи Драника О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання недійсним передачі майна у власність та витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним передачі майна у власність та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року відкрито провадження по справі та в порядку загального позовного провадження призначено до підготовчого розгляду. Також цією ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ТОВ «БОСТР».

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року ТОВ «БОСТР» виключено із числа третіх осіб без самостійних вимог.

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

19 серпня 2020 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала через канцелярію суду заяву про відвід судді з тих підстав, що суддя може бути прямо або побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що виразилося в порушенні суддею під час розгляду справи ряду процесуальних норм, які призвели до порушення прав сторони позивача, а також поведінці судді під час розгляду справи, ряду дій в інтересах виключно однієї зі сторін, що викликає сумнів у його неупередженості.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої часті позивачки ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 заяву про відвід судді підтримала.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , його представник та представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти задоволення заяви про відвід судді заперечували, вважаючи її безпідставною.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку представника позивачки ОСОБА_2 , третьої особи - Бокового Є.В., представника відповідача та третьої особи ОСОБА_5 , суд прийшов до наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, згідно п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 39, ч.ч. 1, 2, 11 ст. 40 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом не встановлено підставу для відводу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки матеріали справи не вказують на порушення головуючим під час розгляду справи норм Цивільного процесуального кодексу України та прав сторони позивача. В той же час, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Що стосується іншої заявленої представником позивача підстави для відводу (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), то суд виходить з наступного.

Обставинами для відводу за вказаною підставою можуть бути дії судді як в процесі розгляду справи, так і поза цим процесом, які учасник судового провадження може сприйняти, як дії, які вказують на наявність упередженості або необ`єктивності судді (незалежно від обґрунтованості таких побоювань). Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Ці обставини як окремо, так і в сукупності можуть бути підставами для відводу лише з ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах «Ветштайн проти Швейцарії» та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Суд, при вирішенні заяви в цій частині, враховує, що у сторони позивача склалося враження, що дії, поведінка судді під час розгляду справи та поза судовим процесом свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості відносно цієї сторони, та неможливість вказаним складом суду ухвалити законне та справедливе рішення.

Крім цього, результат у вказаній справі в подальшому вплине на рух, об`єм доказової бази та результат розгляду іншого цивільного провадження, зупиненого до вирішення вказаного спору, що перебуває на розгляді судді (справа №473/3351/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя), тобто подальший розгляд та вирішення спору за участю судді може призвести до виникнення підстав для відводу у зупиненій справі (ефект доміно).

За таких обставин, для усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання недійсним передачі майна у власність та витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв