Справа № 710/988/20
Провадження № 2-з/710/5/20
УХВАЛА

18.08.2020 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області в складі Побережна Н.П., розглянувши клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединська аграрна компанія" про витребування доказів за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединська аграрна компанія" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Яблуневий сад", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди у справі Приватного сільськогосподарського підприємства "Яблуневий сад" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединська аграрна компанія", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Предмет позову: визнати недійсним договір оренди землі, укладений 09.12.2015 між сторонами: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_3 , щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0363, площею 5, 4096 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та припинити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединська Аграрна Компанія» право оренди земельною ділянкою. Підставою подачі позову вказано, що договір оренди землі, який був укладений між відповідачами під час дії чинного договору оренди, суперечать актам цивільного законодавства, а також інтересам суспільства та моральним засадам, тому такий правочин підлягає до визнання його недійсним.

13.08.2020 від ТОВ «Лебединська аграрна компанія» надійшов зустрічний позов, в якому позивач просив прийняти дану зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її з позовною заявою ПСП «Яблуневий сад» у справу №710/713/20. Визнати недійсним договір оренди землі від 10.10.2006, укладеного між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_4 .

Разом з зустрічним позовом позивач надав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати примірник Договору оренди від 10.10.2006 з додатками, укладений між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_4 , що міститься в архіві відділу Держгеокадастру у Шполянському районі, а також Поземельну книгу на вказану земельну ділянку та Книгу реєстрації договорів оренди із архіву відділу Держгеокадастру у Шполянському районі.

Вимоги про витребування доказів позивач обґрунтував тим, що у позивача ТОВ «Лебединська аграрна компанія» відсутній договір оренди землі, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0363, площею 5,4096 га, укладений між ОСОБА_4 та ПСП «Яблуневий сад» від 10.10.2006. Цей договір є документом, який містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, оскільки підтверджують обставини, що входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими або електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч.1 ст.84 ЦПК України).

Частинами 2 - 4 ст.84 ЦПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, клопотання, що розглядається судом, не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, зокрема в ньому не зазначено підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа та вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

До того ж разом з клопотанням про витребування доказів позивач надав до суду платіжне доручення № 5937 від 11.08.2020 про сплату судового збору в розмірі 1051,00 грн.

Частиною 3 ст. 84, що регламентує порядок витребування доказів, передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За приписом статті 117 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів, з-поміж іншого, зазначається:

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів .

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів, яку подано юридичною особою судовий збір складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1051,00 грн.

Отже, якщо позивач розцінює його клопотання про витребування доказів як один з способів забезпечення доказів, в такому разі вимоги ст. ст. 116 -117 ЦПК України ним виконані частково, зокрема позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів та підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединська аграрна компанія" про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам, встановленим цивільним процесуальним законодавством щодо порядку подання клопотання про витребування доказів.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 76, 77, 83, 84, 116-119, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Побережна