Справа № 2-548/11
Провадження № 6/206/103/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

представника боржника-1 Іванчука В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчих листах у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

05 серпня 2020 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 007/07-ФЛ/12 від 09.08.2007 в сумі 775885,33 грн. та судовий збір 1700,00 грн. 23.08.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК Гефест» було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого до заявника перейшло право вимоги у тому числі й за кредитним договором № 007/07-ФЛ/12 від 09.08.2007. На підставі викладеного заявник просить суд замінити стягувача ПАТ «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчих листах № 2-548/11, що видані Самарським районним судом м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_1 та відносно ОСОБА_2 .

12.08.2020 на адресу суду від представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, згідно якого останній вважає заяву необґрунтованою та безпідставною, з огляду на відсутність (завершення) виконавчих проваджень про стягнення за вказаними виконавчими листами № 2-548/11. Також, заявник звернувся з даною заявою про заміну сторони у виконавчому листі шляхом заміни стягувача його правонаступником, але ст. 442 ЦПК України передбачає заміну сторони виконавчого провадження, а не заміну сторони у виконавчому листі шляхом заміни стягувача його правонаступником. На думку представника боржника, умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування виконавчих листів 2-548/11 на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження у особи в наявності повинен бути виконавчий документ. Заявником не додана завірена належним чином копія рішення суду по цивільній справі 2-548/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсутні копії виконавчих листів, відсутні докази переходу прав за кредитним договором до нового кредитора. Також, відсутні докази переходу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «ФК «Гефест» за кредитним договором №067/07-ФЛЛ2 від 09.08.2007 так як у витягу з Реєстру боржників не зазначено розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ «ФК «Гефест» та не зазначено жодної інформації щодо боржника ОСОБА_2 . Крім того, строк на пред`явлення виконавчого листа № 2-548/11, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 10.10.2012 до виконання закінчився 29.09.2017, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», новий кредитор ТОВ «ФК «Гефест» позбавлений права бути стороною виконавчого провадження. Окрім того, ТОВ «ФК «Гефест» взагалі не надає до суду виконавчий лист № 2-548/11, виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська 10.10.2012 та з заявою про видачу дубліката ТОВ «ФК «Гефест» не зверталися.

У судове засідання представник ТОВ «ФК «Гефест» не з`явився, розгляд справи просив проводити без участі представника ТОВ «ФК «Гефест».

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі просив відмовити з підстав наведених у відзиві.

Первісний стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та боржник ОСОБА_2 , повідомлені про дату та час розгляду заяви, у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає вирішенню заяви.

Вислухавши думку представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчих листах підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровського від 25 лютого 2011 року по справі № 2-548/11 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 007/07-ФЛ/12 від 09 серпня 2007 року сумі 1009073,33 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. (т. 1 а.с. 60).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2011 року залишено без змін (т. 1 а.с. 142-144).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2011 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 166-167).

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року у справі № 22-ц/490/943/12, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2011 року змінено, зменшено розмір солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором з 1009073,33 грн. до 775885,33 грн. В іншій частині рішення залишено без змін (т. 1 а.с. 196-197).

Згідно договору про відступлення права вимоги від 23 серпня 2019 року, укладеному між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) та ТОВ «ФК «Гефест» (Новий кредитор), банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та поручителів зазначених у Додатках № 1-2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та договорами поруки з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1-2 до цього Договору (т. 1 а.с. 204-205, т. 2 а.с. 4-6).

Згідно витягу від 24.05.2019 з реєстру боржників, Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги від 23 серпня 2019 року до ТОВ «ФК «Гефест» перейшло право вимоги, зокрема і за кредитним договором №007/07-ФЛ/12 від 09.08.2007, до боржників ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (т. 1 а.с. 203, т. 2 а.с. 3).

Згідно постанови державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 51927115 від 29.09.2016 виконавчий лист № 2-548/11 виданий 10.10.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 007/07-ФЛ/12 від 09.08.2007 в сумі 775885 грн. 33 коп., та судового збору 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_1 майна, на яке можливо звернути стягнення (т. 1 а.с. 225, т. 2 а.с. 21-22).

Згідно постанови державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 51926804 від 29.09.2016 виконавчий лист № 2-548/11 виданий 10.10.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 007/07-ФЛ/12 від 09.08.2007 в сумі 775885 грн. 33 коп., та судового збору 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_2 майна, на яке можливо звернути стягнення (т. 1 а.с. 226, т. 2 а.с. 22-23).

Вказані обставини також підтверджуються інформацією про виконавче провадження від 01.06.2020, щодо виконавчих проваджень № 51927115 та № 51926804 (т. 1 а.с. 219-224, т. 2 а.с. 18-21).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Кушнірчука Р.О. від 25.06.2020 відмовлено повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з тим, що заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі неіснуючого рішення. При цьому даною ухвалою було встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні відбулась на підставі договорів про відступлення прав вимоги, то до нового кредитора ТОВ «ФК «Гефест» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі на звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Ухвала набрала законної сили 07.08.2020 (т. 1 а.с. 248-250).

Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 справа № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: «Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом», а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду. винесеним на користь заявника, складає порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

При розгляді даної скарги, суд також звертає увагу на те, що у рішенні від 27 листопада 2008 року у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Джорж Естіма проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин суд відхиляє доводи представника боржника з приводу того, що виконавчі листи були повернуті стягувачеві та наразі виконавче провадження закінчено та ТОВ «ФК Гефест» у зв`язку з цим не може звертатися із заміною стягувача у виконавчому листі, оскільки заміна стягувача може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, як вказано у висновках Верховного Суду, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Також, суд не бере до уваги доводи представника боржника з приводу того, що заявник звернувся з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, а не про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, і тому заміна стягувача у виконавчому листі входить до поняття заміни сторони виконавчого провадження, так як стягувач є стороною виконавчого провадження.

Тим паче, ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачено можливість заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, як того і просить заявник.

Суд відхиляє доводи з приводу того, що заявником не надано копію рішення по якому необхідно замінити стягувача, оскільки ЦПК України не передбачено обов`язку надання копії такого рішення до суду та до того ж, оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи.

Не бере до увагу суд і доводи представника боржника про відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «ФК «Гефест» за кредитним договором №067/07-ФЛЛ2 від 09.08.2007 так як у витягу з Реєстру боржників не зазначено розмір Прав вимоги, які переходять ТОВ «ФК «Гефест» та не зазначено жодної інформації щодо боржника ОСОБА_2 , оскільки наявність підтвердження переходу права вимоги від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «ФК «Гефест» було встановлено ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Кушнірчука Р.О. від 25.06.2020, яка не оскаржувалося та набрала законної сили.

До того ж, розмір вимоги зазначено у рішенні суду та у виконавчому листі, обов`язку зазначення розміру вимоги у договорі про відступлення права вимоги та/або у додатках до нього не містить жодний нормативно-правовий акт. При цьому заявник просить замінити стягувача у конкретному виконавчому листі, в якому зазначено розмір вимоги.

З приводу того, що строк на пред`явлення виконавчого листа вже закінчився, заявником не надано суду виконавчий лист та з відповідними заявами про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого документа заявник не звертався, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

У відповідності до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, на момент звернення ТОВ «ФК Гефест» із заявою про заміну стягувача ТОВ «ФК Гефест» не були суб`єктом для звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого документа та не мали право звертатися з такими заявами, оскільки до них ще не перейшли права та обов`язки стягувача, а перейшло лише право вимоги до кредитора за договором, і тому першочерговим є заміна стягувача у виконавчому листі, а потім вже поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та потім вже видача дубліката виконавчого документа.

Окрім того, як вже і було зазначено вище заміна стягувача у виконавчому листі можлива на будь-якій стадії, а тому строк для пред`явлення виконавчого документа для виконання не має ніякого значення для заміни стягувача у виконавчому листі, тим паче, що стягнення, окрім примусового порядку, може відбуватися і в добровільному порядку.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, суд, також, звертає увагу, що, відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що на підставі договору про відступлення прав вимоги змінився стягувач у виконавчих листах, а саме відбулась заміна первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на заявника ТОВ «ФК Гефест», а тому, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. 258-260, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчих листах у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах № 2-548/11 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест».

Реквізити учасників процесу:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»- місцезнаходження: м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3, ).

Первісний стягувач Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит» - ;

Боржник ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Боржник ОСОБА_2 - місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 19.08.2020.

Суддя К.С. Маштак