ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/37/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви, в якій просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири; надати безперешкодний доступ до вказаної квартири ОСОБА_2 та зобов"язати АТ "Альфа-Банк" не вчиняти перешкод щодо доступу до квартири ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 29.06.2000 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .04.08.2020 року йому стало відомо, що АТ "Альфа-Банк" переоформив вказану квартиру на себе на підставі дублікату договору про внесення змін від 20.07.2009 року до Іпотечного договору № 02-10/2584 від 26.06.2008 року. Зазначає, що він не підписував жодних додаткових угод до договору іпотеки, не був сповіщений про нотаріальні дії щодо переоформлення квартири, не ознайомлений зі справою, а тому вважає, що його квартира була переоформлена незаконно, у зв"язку з чим має намір звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Оскільки на даний час квартира зареєстрована за АТ "Альфа-Банк", який може вчинити дії щодо її відчуження, що може ускладнити та затягнути розгляд справи, просив забезпечити позов.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 06.07.2020 року на підставі дублікату договору про внесення змін від 10.01.2020, та дублікату іпотечного договору № 02-10/2584 від 10.01.2020 право приватної власності на об"єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ "Альфа-Банк".

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 зауважив, що квартира перебувала у його власності, він жодного договору про внесення змін до іпотечного договору не підписував, про здійснення дій щодо переоформлення квартири на іншого власника його не повідомляли.

Враховуючи надані ОСОБА_1 докази, суд приходить до висновку, що між заявником та АТ "Альфа-Банк" мають місце спірні правовідносини щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 заявив, що має намір звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав, а саме подати позов про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з тим, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення можливого позову (вчинення відповідачами будь-яких дій по відчуженню належного їм майна тощо).

Слід зазначити, що посилаючись на те, що існують підозри відчуження майна, заявник в обґрунтування необхідності накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти будь-які дії щодо квартири, не посилається на жодну конкретну обставину, яка б свідчила про будь-яке дійсне намагання особи, які зазначена відповідачем, відчужити майно, докази на підтвердження таких посилань відсутні.

Також заявником не обґрунтовано та не доведено, яким чином невжиття забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а викладені в заяві міркування щодо можливого відчуження майна, є припущеннями заявника.

Щодо вимог заяви про надати безперешкодного доступу до квартири ОСОБА_2 та зобов"язання АТ "Альфа-Банк" не вчиняти перешкод щодо доступу до квартири ОСОБА_2 , то вказані вимоги за своєю суттю є позовними вимогами і не являються способами забезпечення позову, а тому вони також не підлягають задоволенню.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.О. Заставенко