КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року у справі за заявою заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 6-3660-1/08 за заявою ПАТ «Правекс-Банк» про видачу виконавчих листів на підставі рішення незалежного третейського суду при ВГО «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 28.08.2017, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором ,-

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами необхідно повернути особі, яка її подала без розгляду, з огляду на таке.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Так, статтею 355 ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України у судах діє Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система та яка, відповідно до пункту 15 Перехідних положень ЦПК України, починає функціонування через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Разом з цим, пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувшись із апеляційною скаргою на судове рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, порушило визначений законом порядок подання апеляційної скарги з урахуванням Перехідних положень ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року), а тому апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами необхідно повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» без розгляду.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутися з апеляційною скаргою до суду у встановленому законом порядку з урахуванням положень п.15.5 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Ухвала суду про повернення апеляційної скарги не є перешкодою у доступі до правосуддя. Суд даною ухвалою лише роз`яснює визначений законом порядок подачі апеляційної скарги.

Так, без матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості перевірити дотримання особою, яка подала апеляційну скаргу, строків оскарження та відповідність апеляційної скарги вимогам закону.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження. А витребувати матеріали справи суд може лише зазначивши це в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Іншого порядку витребування матеріалів справи діючим ЦПК не передбачено.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року -без розгляду.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою у встановленому законом порядку з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя В.В. Гуль