печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи ОСОБА_2 , Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про припинення іпотеки та вилучення із державного реєстру іпотек запису про іпотеку нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову, у якій просила заборонити ТОВ «ФК «Алькор інвест» та будь-яким особам користуватися та розпоряджатися в будь-який спосіб (у тому числі вчиняти правочини щодо передачі в оренду (користування) нерухоме майно, - нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000876 за заявою відповідача ОСОБА_1 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2019 року з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невідомими особами нерухомим майном, що є предметом іпотеки. Також, що вказане приміщення винаймав орендар ОСОБА_4 , який повідомив відповідачеві, що до приміщення приходять особи, котрі представляються працівниками ТОВ «ФК «Алькор Інвест», та вимагають перешарування орендних платежів на рахунок Товариства, надавши для розрахунків реквізити Матієвського С. В . - представника ТОВ «ФК «Алькор Інвест» у цивільній справі № 757/38949/16-ц. У листопаді, як вказано у заяві про забезпечення позову від 21 січня 2020 року, особи, котрі представилися робітниками ТОВ «ФК «Алькор Інвест» захопили приміщення, зламавши ролети та пошкодивши обладнання, масове заворушення припинено поліцією і затримано понад 15 осіб, на підтвердження чого представником заявника подано роздруківки фотоматеріалів та роздруківку інтерв`ю про захоплення приміщення.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 04 жовтня 2018 року, ФОП ОСОБА_1 як орендодавець перхав в строкове платне користування нежитлове приміщення АДРЕСА_1 орендарю - ОСОБА_4 .

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Вирішуючи заяву, суд з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, враховуючи те, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, на які містяться посилання у заяві про забезпечення позову, прийшов до висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-89, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова