Справа № 738/751/20
№ провадження 2/738/268/2020
І М Е H Е М У К Р А Ї H И
17 серпня 2020 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого суддi Парфененко О. Я., з участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У червні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 04 липня 2016 року ОСОБА_1 наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 22 квітня 2020 року утворилась заборгованість у сумі 11 107,55 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був викликаний в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України.
Згідно з ухвалою від 17 серпня 2020 року суд постановив здійснити заочний розгляд зазначеної справи.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов частково з наступних підстав.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суд встановив, що 04 липня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг, який складається із підписаної відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був змінений - збільшений до 4 000,00 грн (арк.с. 14-53).
Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань - 500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.
Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно з Розрахунком заборгованості станом на 22 квітня 2020 року відповідач має заборгованість у сумі 11 107,55 грн, в тому числі: 6 228,07 грн - заборгованість за кредитом, 1 819,02 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 055,34 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 505,12 грн - штраф (процентна складова) (арк.с. 6-13).
Суд дійшов висновку, що вимога про стягнення на користь позивача 2 055,34 грн - нарахованої пені не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
Умовами договору, а саме згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.
Як вбачається з наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04 липня 2016 року станом на 22 квітня 2020 року, відповідачу з 01 листопада 2017 року нараховувалася пеня щомісячно у твердих грошових сумах 50,00 грн та 100,00 грн.
Суд дійшов висновку, що визначення пені у твердій сумі, а не у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, як передбачено положеннями частини 3 статті 549 ЦК України, не є пенею у розумінні закону, а тому вказані щомісячні нарахування не можуть бути стягнуті як пеня.
Також позивач просив стягнути з відповідача пеню і штраф, що відповідно до статті 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до пункту 2 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк» (арк.с. 61-62).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка станом на 22 квітня 2020 року становить 9 052,21 грн та складається з 6 228,07 грн - заборгованості за кредитом, 1 819,02 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 1 005,12 грн - штрафу. З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 713,05 грн у порядку розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 549, 610, 612, 1054 ЦК України, статтями 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором від 04 липня 2016 року у розмірі 9 052,21 грн (станом на 22 квітня 2020 року), яка складається з: 6 228,07 грн - заборгованості за кредитом, 1 819,02 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 1 005,12 грн - штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1 713,05 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.Я. Парфененко