Справа № 395/1627/19 Провадження № 2/395/51/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення авансового платежу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про повернення суми авансового платежу.

Позивач зазначив, що 15.12.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір купівлі - продажу трактора Т-16. Сума договору була визначена в розмірі 26 000 гривень. Оскільки трактор був нетранспортабельний і ОСОБА_2 не знайшла документи на вказаний транспортний засіб, сторони домовились, що ОСОБА_1 заплатить завдаток у розмірі 200 доларів США, а ОСОБА_2 підготує трактор до транспортування та знайде документи на нього. Після чого ОСОБА_2 мала позивача попередити про готовність укладати у встановленому законом порядку договір. Проте минуло з того часу понад два роки, але ОСОБА_2 до цього часу так і не повідомила його про готовність оформити договір купівлі-продажу.

06.12.2019 року з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено заяву цінним листом для врегулювання питання щодо купівлі -продажу трактора або ж повернення виплачених ним коштів.

13.12.2019 року ОСОБА_2 отримала вказану заяву, однак станом на 15.12.2019 року договір купівлі - продажу не укладено, а кошти в розмірі 200 доларів США не повернуто.

Сторони розуміли, що зазначені грошові кошти не є завдатком, і на них не розповсюджуються норми цивільного законодавства України про завдаток; ці кошти не є неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням у розумінні частини першої статті 546 Цивільного кодексу України.

Та, за умови належного виконання всіх умов попереднього договору, та при майбутньому укладенні основного договору, ці грошові кошти зараховуються до вартості відчужуваного трактора.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансового платежу в розмірі 200 доларів США, а також усі понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає.

За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом встановлено, що15.12.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір купівлі - продажу трактора Т-16. Сума договору була визначена в розмірі 26 000 гривень. Оскільки трактор був нетранспортабельний і ОСОБА_2 не знайшла документи на вказаний транспортний засіб, сторони домовились, що ОСОБА_1 заплатить завдаток у розмірі 200 доларів США, а ОСОБА_2 підготує трактор до транспортування та знайде документи на нього. Після чого ОСОБА_2 мала позивача попередити про готовність укладати у встановленому законом порядку договір. Проте минуло з того часу понад два роки, але ОСОБА_2 до цього часу так і не повідомила його про готовність оформити договір купівлі-продажу.

06.12.2019 року з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено заяву цінним листом для врегулювання питання щодо купівлі -продажу трактора або ж повернення виплачених ним коштів.

13.12.2019 року ОСОБА_2 отримала вказану заяву, однак станом на 15.12.2019 року договір купівлі - продажу не укладено, кошти в розмірі 200 доларів США не повернуто.

Отримання коштів в сумі 200 доларів США ОСОБА_2 від ОСОБА_1 підтверджується розпискою ОСОБА_2 .

Зазначена сума розцінюється сторонами у договорі як аванс наступного договору купівлі-продажу. Зазначені грошові кошти не є завдатком, і на них не розповсюджуються норми цивільного законодавства України про завдаток; ці кошти не є неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням у розумінні частини першої статті 546 Цивільного кодексу України. Та, за умови належного виконання всіх умов попереднього договору, та при майбутньому укладенні основного договору, ці грошові кошти зараховуються до вартості відчужуваного трактора.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. ст. 570, 571 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання й на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається в кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку або його вартості.

Окрім того, в диспозиції ч. 2 ст. 570 ЦК України зазначено: якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Основний договір купівлі-продажу трактора між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено не було.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 200 доларів США, які були передані позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 , були передані в якості авансу за трактор Т-16, а тому ці кошти підлягають поверненню.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненню із відповідача на користь позивача суми авансового платежу у розмірі 200 доларів США.

Керуючись ст.ст.570, 571, 635, 653 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення авансового платежу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму авансового платежу у розмірі 200 (двісті) доларів США, що еквівалентно 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 05 лютого 2020 року.