справа № 631/774/19
провадження № 2/631/208/20
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

18 серпня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мякоти Т. М. про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати нежитлове приміщення магазину на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради магазин А-1, загальною площею 52,0 квадратних метрів, основною площею 26,1 квадратних метрів, ганок «а», ганок «а-1», вбиральня «Б», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 09 серпня 2006 року Нововодолазькою селищною радою на підставі рішення V сесії V скликання Нововодолазької селищної ради №211, зареєстроване в Нововодолазькому МКПТІ 10.08.2006 року в реєстровій книзі № 3 за реєстровим номером 87, витягпро реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11502441 від 10 серпня 2006 року, реєстраційний № 15688001, ринковою вартістю 389300 гривень 00 копійок об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності та в спільній сумісній власності подружжя, право власності на:

1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, літера «А-1», загальною площею 36,5 квадратних метрів, житловою площею 10,8 квадратних метрів, веранда, літера «а», сарай прибудова літера «Б», вбиральня літера «В», колодязь літера «к», ворота з хвірткою літера «N», огорожа літера «N 1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :008:0021, площею 0,1250 гектарів, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський - С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року) та стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу та судові витрати по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 серпня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна, поділ майна подружжя та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження

Ухвалою Нововодолазького районного суду від 16 червня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя, відповідно до якої позивач просить суд визнати нежитлове приміщення магазину на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради - магазин А-1, загальною площею 52,0 квадратних метрів, основною площею 26,1 квадратних метрів, ганок «а», ганок «а-1», вбиральня «Б», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 09 серпня 2006 року Нововодолазькою селищною радою на підставі рішення V сесії V скликання Нововодолазької селищної ради № 211, зареєстроване в Нововодолазькому МКПТІ 10 серпня 2006 року в реєстровій книзі № 3 за реєстровим номером 87, витягпро реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11502441 від 10 серпня 2006 року, реєстраційний № 15688001, ринковою вартістю 389300 гривень 00 копійок об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності на 1/2 частину нежитлового приміщення магазину на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради - магазин А-1, загальною площею 52,0 квадратних метрів, основною площею 26,1 квадратних метрів, ганок «а», ганок «а-1», вбиральня «Б», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 09 серпня 2006 року Нововодолазькою селищною радою на підставі рішення V сесії V скликання Нововодолазької селищної ради №211, зареєстроване в Нововодолазькому МКПТІ 10 серпня 2006 року в реєстровій книзі № 3 за реєстровим номером 87, витягпро реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11502441 від 10 серпня 2006 року, реєстраційний № 15688001, ринковою вартістю 389300 гривень 00 копійок.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності та в спільній сумісній власності подружжя, власності на:

1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, літера «А-1», загальною площею 36,5 квадратних метрів, житловою площею 10,8 квадратних метрів, веранда, літера «а», сарай прибудова літера «Б», вбиральня літера «В», колодязь літера «к», ворота з хвірткою літера «N», огорожа літера «N 1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :008:0021, площею 0,1250 гектарів, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський - С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року) та стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу та судові витрати по справі.

Крім того, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить суд визнати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності та спільній сумісній власності подружжя право власності на 1/2 частину: телевізора марки «SAMSUNG», вартістю 9594 гривень 74 копійки; телевізора марки «GRUNDIG», вартістю 3000 гривень; кондиціонеру повітря марки «BALLU», вартістю 9000 гривень; встроєну робочу поверхню газової плити, вартістю 4000 гривень; встроєну робочу поверхню газової духовки, вартістю 4000 гривень; холодильник двох камерний марки «SNAIGE», вартістю 4000 гривень; холодильник двох камерний марки «NORD», вартістю 4000 гривень; набір меблів «СОНАТА», вартістю 8000 гривень; диван, вартістю 2500 гривень; диван, вартістю 2500 гривень; диван, вартістю 6000 гривень; диван для кухні, вартістю 12000 гривень; стіл для кухні, вартістю 7000 гривень; меблі для кухні, вартістю 15000 гривень; мікрохвильова піч марки «SAMSUNG», вартістю 2000 гривень; пральна машинка марки «ARISTON» чек від 13 грудня 2006 року всього на суму 1948 гривень 77 копійок.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності та спільній сумісній власності подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності та спільній сумісній власності подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:008:0021, площею 0,1250 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку поділу майна, що перебуває в спільній сумісній власності та спільній сумісній власності подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки «FORD TRANZIT» 2003 року випуску, вантажопасажирський С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації 12 березня 2008 року.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя.

27 липня 2020 року до Нововодолазького районного суду Харківської області разом з уточненою позовною заявою ОСОБА_1 надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом адвоката Мякоти Т. М. про забезпечення позову, яке було отримане суддею Трояновською Т. М. 17 серпня 2020 року.

В даному клопотанні представник позивача просить винести ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський - С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року) та накласти заборону на експлуатацію транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський - С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року). Визначити постійне місце знаходження транспортного засобу автомобілю марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський - С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року) за місцем фактичного проживання відповідача по справі: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову представник позивача адвокат Мякота Т. М. посилається на те, що в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільною сумісною власністю, виділення частки із майна та поділ майна подружжя. Предметом позову є житловий будинок, земельна ділянка, нежитлове приміщення магазину та транспортний засіб марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску.На думку автора звернення, з зазначених підстав, для реального та ефективного захисту прав позивача, збереження спірного майна автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року, власнику ОСОБА_2 ), до ухвалення рішення по даній справі необхідно накласти арешт та заборону на експлуатацію автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску.

Представник позивача вважає, що заявлений вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує права та інтереси відповідача за первісним позовом, натомість відчуження вказаного майна останнім до закінчення судового розгляду справи призведе до ускладнення захисту права позивача по справі ОСОБА_1 , а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду.

Суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову,виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 наведеної вище норми Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

В той же час метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника у сукупності щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2, 4 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігати ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона була подана після подання позовної заяви до суду.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна, поділ майна подружжя.

Зі змісту клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, виділення частки із майна, поділ майна подружжя вбачається, що заборона вчиняти певні дії щодо спірного майна подружжя призведе до збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Слід відмітити, що у цивільному судочинстві відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зважуючи на характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що найбільш виваженим і збалансованим, з урахуванням інтересів сторін і завдань цивільного судочинства, є обрання такого виду забезпечення позову ОСОБА_1 як заборона відчуження транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року).

Постановляючи судове рішення про часткове задоволення клопотання представника позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 адвоката Мякоти Т .М. суд виходить з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а також бере до уваги положення статей 154 156, 158 та 159 Цивільного процесуального кодексу України про можливість заміни одного заходу забезпечення на інший, скасування заходів забезпечення, можливість застосування зустрічного забезпечення, за заявою відповідача та відшкодування збитків, заподіяних особі внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

У свою чергу, суд приходить до висновку, що у забезпеченні позову у вигляді накладення заборони на експлуатацію транспортного засобу - автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску та визначення постійного місця знаходження транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, за місцем фактичного проживання відповідача по справі: АДРЕСА_3 , належить відмовити з наступних підстав.

Так, як було зазначено вище, представником позивача вказано, що заявлені у клопотанні види забезпечення позову є співмірними заявленими позовними вимогами та не порушують права та інтереси відповідача за первісним позовом, натомість відчуження вказаного майна відповідачем до закінчення судового розгляду справи призведе до ускладнення захисту права позивача по справі, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду.

У зв`язку з вказаним, обґрунтованим заходом забезпечення позову з огляду на його доведеність, вважається лише заборона відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський-С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року). У свою чергу, ані клопотання представника позивача, а ні матеріали справи не містять доводів щодо необхідності накладення заборони на експлуатацію транспортного засобу - автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску та визначення постійного місця знаходження транспортного засобу автомобіль марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, за місцем фактичного проживання відповідача по справі: АДРЕСА_3 .

Позивачем за первісним позовом та його представником не доведено, що спірний автомобіль використовується відповідачем за первісним позовом всупереч вимог технічних норм; вказана експлуатація унеможливлює збереження транспортного засобу у стані, придатному для подальшого використання; відповідач за первісним позовом свідомо порушує вимоги чинного законодавства у зв`язку з використанням автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску тощо.

Крім того, сторонами не заперечується той факт, що місцем зберігання транспортного засобу марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, є місце фактичного проживання відповідача по справі: АДРЕСА_3 , що не потребує вжиття зазначених представником позивача заходів забезпечення судом.

За вказаних обставин, у забезпеченні позову у вигляді накладення заборони на експлуатацію транспортного засобу - автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску та визначення постійного місця знаходження транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, за місцем фактичного проживання відповідача по справі: АДРЕСА_3 , належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 5, 7, 13, 17, 18, 58, 62, 64, 7, 80, 89, 149 151, 153, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259, 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 4 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мякоти Т. М. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу автомобіля марки «FORD TRANZIT», 2003 року випуску, вантажопасажирський-С, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 12 березня 2008

року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ВРЕР № 13 ГУМВС України 12 квітня 2008 року.

В іншій частини клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Нововодолазький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська