УХВАЛА

Справа №348/1887/19

14 серпня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

заявника: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 по справі № 348/1887/19,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулася з заявою про скасування заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 по справі № 348/1887/19.

В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що 14.01.2020 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області винесене заочне рішення по справі № 348/1887/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_4 задоволено повністю, ухвалено шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03 - розірвати. Неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу прізвище Позивачу ОСОБА_4 залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 1000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу, а всього 1768,40 грн.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не був присутній при проголошенні даного заочного рішення, про що вказано в самому рішенні, копію заочного рішення засобами поштового зв`язку не отримував, в матеріалах справи відсутні докази, які б про те свідчили. Про наявність заочного рішення та виконавчого провадження відповідач дізнався лише після того, як 13.02.2020 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав вище вказане заочне рішення в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області, про що в матеріалах справи наявні розписки.

Вважає, що вказане заочне рішення від 14.01.2020 підлягає скасуванню.

Так, щодо поважності причин неявки відповідача ОСОБА_2 в судове засідання та неподання відзиву зазначає, що відповідач не з`явився на судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення, та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, оскільки він взагалі не знав про існування судового процесу, та не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання.

Жодного поштового повідомлення, ухвалу суду про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, та копію позовної заяви з додатками, судових повісток, повісток-повідомлень по справі за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , яка була відома суду з позовної заяви, відповідач не отримував.

Підтвердженням того, що відповідачу надходили будь-які повідомлення чи повістки до суду, а саме повідомлення про вручення листа, в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалам справи не містяться зворотні повідомлення за особистим підписом відповідача про те, що він сповіщений належним чином та не з`явився до суду.

В матеріалах справи у двох випадках, а саме 10.01.2020 та 28.01.2020 (відповідно а.с. 43 та 49) зазначено, що відповідач отримав листи, але на зворотніх повідомленнях відсутній будь-який підпис про отримання вказаної кореспонденції. Відповідач фізично не міг отримувати листи за місцем реєстрації, тому, що у період з вересня 2019 року по 12 лютий 2020 року знаходився на роботі у місті Києві. Окрім цього зазначає, що позивачу було відомо, за якою адресою проживає відповідач. Також позивачу відомий номер телефону відповідача. Позивач доклала усіх зусиль, щоб суд вважав, що відповідач ігнорує повідомлення суду. Інформацію про місце знаходження відповідача та способи зв`язку з них позивач приховала та ввела суд в оману з метою зловживання своїми процесуальними правами.

На 28, 35 та 42 аркушах справи міститься відомості про оголошення на офіційному сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про виклик відповідача до суду. Проте виклик до суду сторони судового процесу через засоби масової інформації здійснюється лише у випадку, коли місце проживання останнього невідоме.

Відповідно до цього порядку оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків.

Проте відповідно до інформації, яка міститься в матеріалам справи, суду і позивачеві було відоме місце проживання відповідача, тому не було жодних підстав для надання оголошення в засобах масової інформації. Натомість жодної судової повістки з моменту відкриття провадження по справі не було вручено відповідачу, чим було порушено його конституційне право на участь у судовому розгляді. Також відповідач був позбавлений права відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України подати відзив на позовну заяву, позбавлений можливості надати суду докази, подавати клопотання та заяви, надавати пояснення суду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи, чим в результаті було порушено його право на справедливий судовий розгляд.

Відсутність належності повідомлення відповідача про судове засідання є перешкодою для ухвалення заочного рішення та таке рішення підлягає скасуванню.

Щодо заперечення відповідача проти позовних вимог позивача та доказів, на яких вони ґрунтуються зазначає, що відповідачу тільки при ознайомлені з матеріалами справи стало відомо, що шлюбні відносини у його родині припинилися у червні 2019 року.

У червні 2019 року, коли у сина ОСОБА_7 закінчився навчальний рік, позивач та відповідач відвезли його на канікули до баби у Чернігівську область, а самі роз`їхалися по роботах, а саме позивач до Польщі, а відповідач до Києва. Перед початком нового навчального року відповідач привіз сина додому, через деякий час вернулася з Польщі позивач. На початку вересня відповідач повернувся до Києва на роботу, залишивши дома сина і дружину. Через деякий час він дізнався, що позивач знову поїхала до Польщі, залишивши сина на свою матір ОСОБА_8 у с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області. У телефонному режимі між ними сталася сварка. Про приїзд позивача на новорічні свята до матері відповідач дізнався випадково. Прийшовши на примирення почув, що у позивача є інший чоловік і вона буде розводитись. Про те що справа в суді і вже призначено останнє засідання позивач відповідача не повідомила.

Одже відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки немає сенсу зберігати сім`ю із жінкою, яка здатна на зраду.

Однак відповідач заперечує проти того, щоб позивач, яка його зрадила, продовжувала носити його прізвище.

Також відповідач заперечує проти того, щоб неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишили проживати з матір`ю, оскільки матір не приділяє належної уваги дитині. Позивач знаходиться в іншій країні, займається своїм особистим життям. Син живе у її матері у селі Плиски Борзнянського району Чернігівської області, в неблагонадійній родині. Його повсякчас налаштовують проти батька, перешкоджають їх спілкуванню.

Відповідач просить суд сина ОСОБА_6 залишити проживати з ним, оскільки він працює в місті Києві, винаймає квартиру, де є всі умови для проживання дитини.

Також відповідач не вважає за справедливе сплачувати рахунки на судові і юридичні витрати позивача, яка знехтувала материнськими та сімейними обов`язками.

Щодо строку звернення до суду з заявою про скасування заочного рішення зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України двадцятиденний строк слід рахувати від 13.02.2020 (дата отримання повного тексту заочного рішення), та закінчення строку припадає на 04.03.2020, тому відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримали повністю з підстав, викладених в ній, просили суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, зазначили, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак просить скасувати заочне рішення Надвірнянського районного суду від 14.01.2020 по справі № 348/1887/19 в частині визначення місця проживання дитини та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 -адвокат Гуменюк Б.С. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про скасування заочного рішення. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомляв, тому суд правомірно прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи. Також зазначає, що стороною відповідача не наведено обставини та докази, які мають суттєве значення для вирішення даної справи. Крім того зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Просив в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити за безпідставністю.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та докази, надані сторонами, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 позов ОСОБА_4 задоволено, ухвалено шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , який зареєстрований 14.07.2001 року у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03 розірвати. Неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу ОСОБА_4 залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 1768,40 грн. (а.с. 45-47).

06.03.2020 від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 поступила письмова заява про скасування заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2020 заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

При проведенні судового засідання 14.01.2020 судом було встановлено одночасне існування всіх умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Зокрема відповідач ОСОБА_10 повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, та не повідомив про причини неявки, не подав відзив, сторона позивача не заперечила проти такого вирішення справи та постановлення заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 викликався в судове засідання на 14.01.2020 судовою повісткою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві та підтвердженою довідкою органу реєстрації місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з судовим викликом було вручено під розписку 10.01.2020.

Крім того відповідач ОСОБА_2 викликався рекомендованою кореспонденцією в судове засідання на 06.11.2019, однак згідно довідки Укрпошти конверт з судовою повісткою не було вручено по причині того, що адресат в с. Лісна Тарновиця не проживає.

Тому відповідач ОСОБА_2 , місце знаходження якого суду не було відоме, викликався в судові засідання на 28.11.2019, 17.12.2019 та 14.01.2020 в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд не бере до уваги посилання заявника про те, що на зворотніх повідомленнях про вручення поштового відправлення відсутній підпис відповідача, оскільки відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270, про отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач ставить підпис на окремому аркуші, а рекомендованим повідомленням про вручення оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника інформацію про отримання одержувачем такого відправлення та дату вручення. На рекомендованому повідомленні про вручення проставляється підпис працівника поштового зв`язку а не одержувача кореспонденції.

Таким чином суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 був своєчасно та у встановленому законом порядку повідомлений про про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин та не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву.

Стосовно зазначених стороною відповідача обставин та доказів, які на їхню думку мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд зазначає наступне.

Так, рішенням суду від 14.01.2020 позов ОСОБА_4 задоволено, ухвалено: шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , який зареєстрований 14.07.2001 року у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03 розірвати; неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю; після розірвання шлюбу прізвище позивачу ОСОБА_4 залишити без змін; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 1768,40 грн.

Щодо рішення суду в частині розірвання шлюбу суд зазначає, що зі змісту заяви про перегляд заочного рішення суду вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу та рішення суду в цій частині не оспорює.

Щодо заперечень відповідача проти того, щоб позивач продовжувала носити його прізвище суд зазначає, що згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу з відповідачем змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище відповідача, за змістом вказаної статті вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, і вказане право не залежить бажання чи заперечень відповідача.

Щодо заперечень відповідача проти того, щоб неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишили проживати з матір`ю суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.01.2020 по справі № 200/952/18, під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Разом з тим під час розгляду даної справи судом не вирішувався спір про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Тому суд при винесенні рішення від 14.01.2020 за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина, одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішив питання про залишення проживання дитини з матір`ю.

При цьому суд роз`яснює, що у випадку наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, відповідач може звернутись до суду з окремим позовом про визначення місця проживання дитини з залученням до участі у справі органу опіки та піклування.

Щодо заперечень відповідача проти стягнення з нього на користь позивача судових витрат суд зазначає, що при винесенні рішення судом було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позову, та суду не було надано доказів звільнення відповідача від оплати судових витрат, судові витрати за рішенням суду покладено на відповідача, що відповідачє вимогам закону.

Таким чином відповідачем не наведено обставин та доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи.

За змістом ч. 1 ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення необхідно встановити наявність таких умов: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак існування умов, визначених ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, стороною відповідача належними доказами не доведено, тому заочне рішення суду від 14.01.2020 скасуванню не підлягає.

Стосовно клопотання сторони відповідача на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд зазначає, що відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, копія повного заочного рішення суду від 14.01.2020 була направлена відповідачу ОСОБА_2 поштовим з`вязком з рекомендованим повідомленням про вручення, згідно якого вручена адресату 28.01.2020.

При цьому в заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що в період з вересня 2019 року по 12 лютого 2020 року він знаходився на роботі в м. Києві, а рішення суду отримав 13.02.2020 в приміщенні суду.

В матеріалах справи наявка розписка ОСОБА_2 про отримання копії судового рішення від 13.02.2020. При цьому заяву про перегляд заочного рішення стороною відповідача подано 03.03.2020 поштовим зв`язком, що підтверджується штампом Укрпошти з відміткою про дату відправлення.

Оскільки копію повного заочного рішення суду відповідачем фактично отримано 13.02.2020, а заяву про перегляд заочного рішення подано 03.03.2020, тобто в межах двадцяти днів з дня вручення копії рішення, пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, а також те, що стороною відповідача не наведено обставин та доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку про залишення заяви представника відповідача про скасування заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 по справі № 348/1887/19, без задоволення.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 по справі № 348/1887/19 залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст ухвали

складено 18.08.2020