Провадження № 2/641/152/2020 Справа № 641/3397/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григор`єва Б.П.

при секретарі - Максимовій Т.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 В.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача Біловус Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Фермерського господарства «AURUM» до ОСОБА_3 про повернення майна отриманого без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «AURUM» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просило стягнути з останнього безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_3 помилково отримав від ФГ «AURUM» грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. Факт безпідставного отримання майна відповідачем підтверджується видатковим касовим ордером від 16.11.2018 року. Про отримання зазначених коштів є його особистий підпис. 22.02.2019 року позивач на адресу реєстрації місця проживання відповідача надіслав вимогу про повернення безпідставно набутого майна та попередив, що у разі неповернення майна протягом зазначених строків він буде вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. 01.03.2019 року відповідно до офіційних сервісів Укрпошти відправлення було особисто вручено, з того часу і до моменту подання позову до суду відповідач не повернув безпідставно отримані грошові кошти. В зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що твердження позивача, що він начебто заволодів коштами без достатньої правової підстави є помилковими та оманливими. 04.08.2018 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 5,17 га в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Конгресівське» в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області. Це земельна частка (пай) належала його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після виділення земельної частки (паю) в натурі, 16.11.2019 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ним на праві власності була зареєстрована земельна ділянка площею 4,3270 га кадастровий номер :01:000:0393. Дана земельна ділянка до 2018 року без оформлення письмового договору використовувалася у своїй діяльності фермерським господарством «AURUM», яке нічого не сплачувало за користування землею з 2000 року. Тому після оформлення відповідачем спадщини, у листопаді 2018 року голова ФГ «AURUM» Голобородько С.О. повернув йому частину заборгованості за довгострокове користування земельною ділянкою. Таким чином сам позивач був винен йому грошові кошти за користування земельною ділянкою, частину яких і повернув. Отже між ними існували певні правовідносини щодо користування земельною ділянкою, що виключає застосування інституту безпідставного отримання чи збереження майна. Вищевказане підтверджується розрахунком виплати орендної плати паю за період з 2007 по 2018 роки на суму 40000,00 грн., виданої головним бухгалтером ФГ «AURUM» Кириченко Л.А. Факт виплати грошових коштів позивачем, що підтверджується наявною у справі копією видаткового ордеру, сам по собі не є належним доказом тієї обставини, що він зберігає у себе майно без достатньої правової підстави і зобов`язаний його повернути на користь позивача. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідач не надав жодних належних доказів, які б підтверджували наявність начебто договірних відносин між сторонами щодо користування та володіння земельною ділянкою. Факт, що земельна ділянка належала до 2018 року матері відповідача на підставі сертифікату не є доказом по справі і не має відношення до предмета доказування. Право оренди земельної ділянки відповідача зареєстровано 01.02.2018 року натомість позивач же помилково надав грошові кошти лише у листопаді 2018 року. Тобто на момент видачі коштів, земельною ділянкою позивача більш ніж дев`ять місяців користувалося ФГ «Альфа», з цього слідує, що існуванні начебто договірних відносин між сторонами виключається. Відповідач не надав жодних доказів, що ОСОБА_5 є бухгалтером позивача. Копія документу надана відповідачем не містить реквізитів, не конкретизовано, якому саме ОСОБА_3 , за який саме пай, чому саме період з 2007 по 2018 роки оренда плата, який розмір орендної плати щорічно. Просив позов задовольнити.

Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи становив наступні факти та дійшов наступних висновків.

Відповідно до видаткового касового ордеру б/н від 16.11.2018 року ФГ «AURUM» видало ОСОБА_3 сорок тисяч гривень. Виплата здійснена керівником та головним бухгалтером Голобородько С.О.

22.02.2019 року ФГ «AURUM» надіслало ОСОБА_3 вимогу про повернення безпідставно набутих коштів.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 04.08.2017 року, ОСОБА_3 отримав після смерті матері ОСОБА_4 права на земельну частку (пай) розміром 5,17 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Конгресівське» в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :01:000:0393, площа 4.3270 га. З 01.02.2018 року земельна ділянка перебуває у оренді у ФГ «Альфа».

Згідно розрахунку виплати орендної плати паю, складеного головним бухгалтером ОСОБА_5 зазначено, що за період з 2007 по 2018 роки ОСОБА_3 нараховано орендної плати у розмірі 40000,00 грн.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Крім того суд зазначає, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Слід зазначити, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні в якості свідка було допитана ОСОБА_6 , яка пояснила, що працювала у ФГ «AURUM» на посаді бухгалтера приблизно сім років назад. З 2016 року вона є директором «Довичин Агро» а до цього часу працювала у ТОВ «Золочівська аграрна компанія». ОСОБА_3 та його матір вона не знає. Зазначила, що почерк на розрахунку виплати орендної плати схожий на її. Крім того свідок пояснила, що вона та ОСОБА_1 є родичами.

Позивач директор ФГ «AURUM» Голобородько С.О. в судовому засіданні 05.02.2020 року пояснив, що ОСОБА_6 його дальня родичка, вона ніколи у нього не працювала. Він сам видав гроші ОСОБА_3 . Як він зустрічався з ОСОБА_3 та за яких обставин передавав гроші, він не пам`ятає.

Аналізуючи показання свідка та позивача суд прийшов до висновку, що вони мають протиріччя. Свідок зазначила, що працювала бухгалтером у позивача, а сам позивач зазначає, що вона в нього ніколи не працювала. Той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є родичами та наявність розрахунку виплати орендної плати, зроблений ОСОБА_5 свідчать про існування трудових відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які мали неофіційний характер.

Позивач ОСОБА_1 не надав чітких пояснень суду за яких обставин було прийнято рішення про виплату ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 40000,00 грн., він кого надійшла ініціатива щодо виплати зазначених коштів, обставини передачі грошових коштів. Таким чином суд відхиляє пояснення надані позивачем та приймає пояснення відповідача, що грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. були виплачені йому за рахунок користування ФГ «AURUM» земельною ділянкою за період з 2007 по 2018 роки.

Крім того твердження позивача, що ним були помилково надані відповідачу грошові кошти, тому що з січня 2018 року відповідач надав в оренду належну йому земельну ділянку ФГ «Альфа» є безпідставними, оскільки як вбачається з розрахунку грошові кошти в якості орендної плати ним були виплачені за період з 2007 по 2018 рік, тобто до надання відповідачем земельної ділянки в оренду іншому фермерському господарству.

Суд зазначає, що надання доказів, що ОСОБА_5 не є бухгалтером позивача є обов`язком позивача, а не відповідача. Наявність видаткового касового ордеру та факт отримання відповідачем грошей не свідчить про безпідставність отримання грошових коштів.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що грошові кошти були передані відповідачу на правових підставах і підстава набуття майна згодом не відпала, оскільки орендну плату він отримав за минулі роки та до 2018 року між сторонами існували правовідносини щодо оренди земельної ділянки. Таким чином позовні вимоги ФГ «AURUM» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 11-13, 76- 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «AURUM» до ОСОБА_3 про повернення майна отриманого без достатньої правової підстави - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Позивач: Фермерське господарство «AURUM», м. Івано-Франківськ, вул. Короля Данила, б. 16-В, оф. 21, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 07.02.2020 року.

Суддя: Б. П. Григор`єв