Справа № 304/2006/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А., переглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Перечинського районного суду від 06 квітня 2020 року (у складі судді Чепурнова В.О.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся до суду з позовом у грудні 2019 р.

Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 11 627,89 грн. за кредитним договором № б/н від 09.07.2012 р. і судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог указав, що ОСОБА_2 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.07.2012 р. згідно з якої отримала кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 . Банком було надіслана претензія кредитора до Перечинської державної нотаріальної контори.

27.06.2016 р. отримано відповідь, що претензія була надіслана до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи.

Банком було отримано відповідь, що спадкоємці позичальника не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття чи відмову від спадщини.

Банк доводить, що оскільки відповідач на момент смерті позичальника проживав разом із нею, то вважається таким, що прийняв спадщину, в тому числі щодо кредитних зобов`язань позичальника.

26.08.2019 р. до відповідача було направлено лист-претензію, однак такий лист залишився без реагування.

Станом на момент смерті позичальника її заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2012 р. становила 11 627,89 грн.

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 06 квітня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Банк просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , це підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача з однаковою адресою місця реєстрації;

-матеріали справи не містять доказів того, що відповідача подав заяву про відмову від спадщину, таких доказів у матеріалах справи не має, отже відповідач вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів складу спадкового майна та його вартості для визначення меж відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, з наданих позивачем доказів суд не може встановити, що відповідач є саме тією особою, яка є належним відповідачем за цим позовом.

Зі смертю позичальника зобов`язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами статей 1281, 1282 ЦК України (у редакції чинній на момент смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої.

Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Спадкоємець успадковує разом із правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (позичальник) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.82).

ОСОБА_1 (відповідач) подав до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу заяву про відмову від прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 на користь свого батька ОСОБА_3 (а.с.79).

Згідно з довідки виданої виконкомом Перечинської міської ради на момент смерті ОСОБА_2 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.83).

У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

Із матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач відмовився від прийняття спадщини за своєю померлою мамою, тобто позичальником.

Доводи Банку спростовуються матеріалами наявними в справі, а висновок апелянта про те, що оскільки відповідач і померлий позичальник були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач прийняв спадщину за спадкодавцем, прямо суперечать положенням матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.

Виходячи з наведеного та враховуючи межі доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що такі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні вимог Банку належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 2.Заочне рішення Перечинського районного суду від 06 квітня 2020 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 р.

Судді: