УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08. 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви (особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідачі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), АТ «УкрСиббанк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12),-

в с т а н о в и в :

14.08.2020 року заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, який має намір пред`явити до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «УкрСиббанк».

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії заявник зазначив, що 10.02.2004р. між ОСОБА_2 , від імені якої діяла на підставі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяв я, ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за умовами якого ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованним Віталієм Васильовичем, зареєстрований в реєстрі за№ 225.

16.04.2008р. ОСОБА_3 передала вказаний житловий будинок в іпотеку АТ «УкрСиббанк».

На сьогоднішній день заявник має намір звернутися до суду з позовом про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та визнання недійсним іпотечного договору від 16.04.2008р., оскільки насправді покупцем спірних приміщень є не ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 .

З АСВП заявник дізнався, що відносно ОСОБА_3 органами виконавчої служби здійснюється примусове стягнення грошових коштів за декількома виконавчими провадженнями. Ймовірно, спірний житловий будинок може бути реалізований для погашення цих боргів.

Для того, щоб уникнути даних обставин, вважає, що до набрання законної сили рішення суду по даній справі слід вжити заходи забезпечення позову. За таких обставин заявник матиме впевненість в тому, що спірний житловий будинок не буде відчужений на користь третіх осіб до закінчення розгляду справи, а після набрання законної сили рішення суду про задоволення позову, я зможе безперешкодно повернути собі у власність житловий будинок.

За таких обставин, просив суд забезпечити позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції вказану заяву 17.08.2020 року передано судді Булах Є.М.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України встановлено правило, відповідно до якого, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, ст. 151 ЦПК України визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, окрім іншого: 2) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб, заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, вважаю, що вона вищевказаним вимогам не відповідає.

Заявником не виконано вимоги п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення цього позову про визнання недійсними договорів відступлення прав вимог, та існування реальної загрози невиконання рішення суду саме у справі, про яку зазначає заявник у заяві про забезпечення позову.

Згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Всупереч п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК заявником не зазначено ціну позову, про забезпечення якого заявлено

Заявником не дотримано вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки заява не містить пропозиції, щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення врегульовано статтею 154 ЦПК України, у сенсі положень якої застосування зустрічного забезпечення передбачає певну мету, а саме забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема стягувачів за виконавчими провадженнями відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви (особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідачі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), АТ «УкрСиббанк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновленний в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 18.08.2020 року.

Суддя Є.М.Булах