ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/992/20 Справа № 204/2987/19 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 році позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності правочину передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпра (а.с.18).

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до належного суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскільки місцем реєстрації відповідача є: с. Дороганівка, Солонянський р-н, Дніпропетровська обл., тому справа за територіальною юрисдикцією підсудна Солонянському районному суду Дніпропетовської області (а.с. 53-56).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підсудна даному суду та дійшов висновку про необхідність передачі справи за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справа не підсудна даному суду. Разом з тим, вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, суд не врахував, що відповідач зареєстрований за адресою с. Дороганівка, Солонянський р-н, Дніпропетровська обл., що відноситься до юрисдикції Солонянського районного суду Дніпропетовської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності правочину .

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено правило загальної територіальної підсудності, згідно з якою, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, ч. 8 ст. 28 ЦПК України визначено, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Згідно з ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За змістом вказаної норми, місцем виконання зобов`язання є те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок (передати кредитору річ, результати робіт, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор повинен прийняти належне виконання. За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору позики грошових коштів від 01 жовтня 2012 року, даним договором не визначено місце виконання зобов`язання.

Оскільки, договором позики від 01 жовтня 2012 року не визначено місце виконання зобов`язання, то підсудність даної справи визначається за загальними правилами підсудності, встановленими ст. 27 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: с. Дороганівка, Солонянський р-н, Дніпропетровська АДРЕСА_1 (а.с.57-58).

Отже, справа підлягає розгляду Солонянським районним судом Дніпропетовської області.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо непідсудності справи цьому суду. Між тим, помилково направив справу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права при передачі справи на розгляд іншому суду з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України, є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції в частині суду, якому належить передати за підсудністю справу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року в частині визначення суду, до якого належить передати справу за підсудністю змінити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих положень договору позики і застосування наслідків недійсності передати за підсудністю до Солонянського районного суду Дніпропетовської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: