Ухвала

Іменем України

05 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 2-3756/09

провадження № 61-10357ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В., (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, по справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у цивільній справі № 2-3756/09 з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з переходом до останнього прав кредитора.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року заяву задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні №19485589 від 29 травня 2010 року з примусового виконання виконавчого листа №2-3756/09, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 березня 2007 року в розмірі 1 194 014, 64 грн та стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн ( по 566 грн. 67 коп. з кожного) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250 грн ( по 83 грн. 33 коп. з кожного), вказавши в якості стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заміна кредитора у виконавчому провадженні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу, тому заява ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у липні 2020 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно замінив стягувача - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс». Вважає, що ТОВ «Укрдебт Плюс» не є правонаступником ПАТ «Дельта Банк». Зазначає, що судом першої інстанції постановлено судове рішення на підставі копій документів, які не засвідченні належним чином. Крім того вказує, що заяву від імені ТОВ «Укрдебт Плюс» подано особою, яка не має повноважень на ведення справи у суді, що є підставою для залишення заяви без розгляду. Також зазначає, що розгляд справи відбувся за його відсутності та відсутності його представника, попри те, що його представником було подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням в Україні карантину та він бажав особисто бути присутнім в судовому засіданні.

Заявник зазначає, що на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від звільнений від сплати судового збору, оскільки має другу групу інвалідності, на підтвердження чого надав докази.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076 св 18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Дельта Банк, у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 23 березня 2007 року, дійшов правильного висновку, що товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги щодо залишення заяви без розгляду не заслуговують на увагу, оскільки судами попередніх інстанції встановлено, що повноваження представника ТОВ «Укрдебт Плюс» підтверджуються довіреністю, чинною на час звернення до суду та довіреністю, чинною на час розгляду справи. До того ж представник Костромицька І.В. є адвокатом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що справу розглянуто без його участі та участі його представника не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи за вказаною заявою, та судом першої інстанції справа розглянута у відповідності до вимог частини 3 статті 442 ЦПК України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, по справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

В. М. Мартєв

В. М. Сімоненко