Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3961/19
Провадження №: 2/332/226/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів..
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2004 року було встановлено розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина 100 грн. щомісячно.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2006 року було збільшено розмір аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 150 грн. для утримання сина, щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2014 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно. Відповідач є дієздатною особою, без суттєвих вад здоров`я, офіційно не працевлаштований, який на думку позивача здійснює економічну діяльність в неофіційний спосіб , оскільки на відповідача згідно роздруківки з Єдиного реєстру виконавчих проваджень складено протокол ротою № 4 УПП в м. Бориспіль, а отже, відповідач має змогу подорожувати по Україні. Крім того, наявність у відповідача постійного доходу підтверджується тим, що останній виконує свої зобов`язання перед фінансовими установами. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також враховуючи те, що змінився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у мінімально рекомендованому розмірі на одну дитину, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних в ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву або клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.11.2002 року (а.с.6). Згодом, 23.08.2017 року у відповідності до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 23.08.2019 року змінено імя з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 (а.с.7).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2004 року було встановлено розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина 100 грн. щомісячно.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2006 року було збільшено розмір аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 150 грн. для утримання сина, щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2014 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно.

Як зазначено у позові відповідач є дієздатною особою, без суттєвих вад здоров`я, офіційно не працевлаштований, який на думку позивача здійснює економічну діяльність в неофіційний спосіб , оскільки, на відповідача згідно роздруківки з Єдиного реєстру виконавчих проваджень складено протокол ротою № 4 УПП в м. Бориспіль, а отже, відповідач має змогу подорожувати по Україні. Крім того, наявність у відповідача постійного доходу підтверджується тим, що останній виконує свої зобов`язання перед фінансовими установами.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що позивач посилається у позовній заяві.

Отже, зміна законодавства в частині визначення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для зміни розміру аліментів у судовому порядку, оскільки порядок стягнення аліментів у мінімально гарантованому розмірі врегульовано статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що у відповідача покращився матеріальний стан та наявний дохід у більшому розмірі, ніж при визначенні рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2014 року розміру аліментів позивач суду не надала, також позивачем не доведено, що її матеріальний стан та здоров`я, як одержувача аліментів погіршився або поліпшилось здоров`я відповідача, як платника аліментів, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. Посилання позивача на те, що відповідач здійснює економічну діяльність в неофіційний спосіб , оскільки на відповідача згідно роздруківки з Єдиного реєстру виконавчих проваджень складено протокол ротою № 4 УПП в м. Бориспіль, а отже, відповідач має змогу подорожувати по Україні та виконує зобов`язання перед фінансовими установами, а отже є достатньо забезпеченим, не є підставою для зміни розміру аліментів.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Н.В. Марченко