Справа № 627/236/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вовк Л.В.,

з участю секретаря - Полешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,

у с т а н о в и в :

В березні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

В уточненому позові ОСОБА_1 вказав , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , яка на праві приватної власності мала земельні ділянки площею 4,8489 га ріллі та 0,2079 га сіножаті , що знаходяться за межами населених пунктів на території Краснокутської селищної ради . Тітка на час смерті проживала з матір`ю позивача ОСОБА_3 ,яка фактично прийняла спадщину . Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаних земельних ділянок , яка належать ОСОБА_2 ,відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , де заведена спадкова справа та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після матері , але земельну ділянку , що належить тітці , позивач не успадкував , оскільки постановою нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину ,так як відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку та не підтверджено факт родинних відносин позивача з ОСОБА_2 . Прохав визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував, прохав ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , на праві приватної власності мала земельну ділянку площею 5,0568 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, колишнього КСП « Маяк» , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії XP №059442 від 06.07.1998 р. , з них земельна ділянка площею 4,8489 га ріллі та земельна ділянка площею 0,2079 га сіножаті.

Відповідно до акту місця проживання від 27.05.2020 року, складеному депутатом Мурафської сільської ради Буцькою О.Й. та 2 свідків : сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до дня смерті проживала у ОСОБА_3 без реєстрації по АДРЕСА_1 , мали спільне майно та вели спільне господарство.

Довідкою Мурафської сільської ради від 03.03.2020 р. підтверджується , що ОСОБА_2 була зареєстрована на день смерті сама по АДРЕСА_2 . Заповіт по Мурафській сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.04.2007 р. , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаних земельних ділянок .

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичяґ спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно , причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення .

ОСОБА_3 є спадкоємцем по закону п`ятої черги. Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують матеріали справи та показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_3 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини , тому вона є такою , що спадщину прийняла, відповідно до ст.1268 ЦК України, однак юридично не оформила.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Мурафа , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина , яка складається з спірної земельної ділянки та земельної ділянки площею 4,3277 га, що знаходиться на території Мурафської сільської ради.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця …

Позивач ,як спадкоємець першої черги , звернувся до Краснокутської ДНК та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 та успадкував земельну ділянку площею 4,3277 га . Однак , постановою нотаріуса Краснокутської ДНК від 25.03.2020 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку та не підтверджено факт родинних відносин між позивачем та його тіткою.

За загальними правилами ЦК України прийняття частини спадщини , свідчить про те, що спадкоємець прийняв її в цілому , тому оскільки мати позивача фактично прийняла спадщину після ОСОБА_2 , проживаючи зі спадкодавцем в одному будинку на час смерті , а позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом , він має право успадкувати спірну земельну ділянку.

Оголошенням в газеті « Промінь» від 26.03.2020 р. підтверджується , що Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачений .

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В силу ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин...

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону після померлої матері ОСОБА_3 , до складу спадкового майна входить спірна земельна ділянка ,що знаходиться на території Краснокутської селищної ради та належить ОСОБА_2 , яку фактично успадкувала ОСОБА_3 , однак юридично не оформила. Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216,1217 , 1296 ЦК України , ст.ст. 10, 12,13,81,263-265,354 ЦПК України , суд ,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,0568 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №059442, а саме земельну ділянку площею 4,8489 га ріллі , кадастровий номер : :04:000:0076, та земельну ділянку площею 0,2079 га сіножаті, кадастровий номер : :06:000:0433, після смерті матері ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН : НОМЕР_3 .

Відповідач : Краснокутська селищна рада Краснокутського району Харківської області , юридична адреса : вул.Миру, 127 смт.Краснокутськ .

Суддя Л.В.Вовк