Справа №718/3481/19
Провадження №2/718/974/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

03.02.2020 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Нерушка Т.І.

секретаря - Савчук А.І.

з участю: представника позивача - Ліски Н.В.

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Батько дітей ОСОБА_7 вироком Кіцманського районного суду від 08.01.2019р., залишеним без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17.04.2019р., визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Згідно складеного виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 211.2019р. за № 2573, ОСОБА_2 проживала разом із малолітніми дітьми в квартирі АДРЕСА_1 . В даний час малолітні діти проживають із бабусею ОСОБА_3 , зі слів якої її невістка ОСОБА_2 з 01.11.2019 року зникла з дому. З 06.11.2019 року ОСОБА_2 перебувала у розшуку. Вихованням та утриманням дітей займається бабуся ОСОБА_3 діти разом з бабусею проживають у 2-х кімнатній квартирі, де є водопостачання холодної води, газопостачання в даний час відключено. Діти забезпечені їжею, одягом, спальним місцем. Згідно довідки КЖРЕП-6 від 14.03.2016р. ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 , у неї є троє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Зі слів ОСОБА_3 , її невістка позбавлена батьківських прав відносно даних дітей, які перебувають у Вознесенському Банченському чоловічому монастирі. ОСОБА_2. 22.10.2009 року звільнена по відбуттю покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.12.2008р. Згідно повідомлення КП «Кіцманський некомерційний центр первинної санітарної допомоги» від 19.11.2019р. за № 1819, ОСОБА_2 залишила дітей на бабусю, яка займається їх вихованням. Згідно пояснень сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 21.11.2019р., малолітніми дітьми опікується бабуся, мати дітей з 01.11.201р. пішла з дому і дітьми не цікавиться. Згідно повідомлення Кіцманського ВП від 11.12.2019р. ОСОБА_2 перебувала у розшуку з 06.11.2019р. по 30.11.2019р., розшукувана знаходиться вдома. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадміністрації від 28.11.2019 року за № 8 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

З наведених підстав, позивач просив позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей та аліменти у твердій грошовій сумі по 849 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття на користь ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача Ліска Н.В. підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що були неодноразові звернення сусідів з приводу того, що мати залишає дітей, Службою у справах дітей обстежувались умови проживання, мати неналежно виконує свої обов`язки щодо харчування дітей, їх догляду та виховання. Мати дітей неодноразово попереджалась про необхідність належного виховання, піклування та утримання дітей. Відносно старших своїх дітей відповідачка позбавлена батьківських прав, раніше судима, покинула дітей, знаходилась у розшуку, тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнала, заперечуючи тим, що хоча не повністю виконує свої обов`язки, проте дітей вона любить, буде старатися виправитися, просила не позбавляти її батьківських прав.

Третя особа ОСОБА_3 просила попередити відповідачку про її поведінку, бажає, щоби у дітей була матір.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Батько дітей ОСОБА_7 вироком Кіцманського районного суду від 08.01.2019р., залишеним без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17.04.2019р., визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно складеного виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 211.2019р. за № 2573, ОСОБА_2 проживала разом із малолітніми дітьми в квартирі АДРЕСА_1 . В даний час малолітні діти проживають із бабусею ОСОБА_3 , зі слів якої її невістка ОСОБА_2 з 01.11.2019 року зникла з дому. З 06.11.2019 року ОСОБА_2 перебувала у розшуку. Вихованням та утриманням дітей займається бабуся ОСОБА_3 діти разом з бабусею проживають у 2-х кімнатній квартирі, де є водопостачання холодної води, газопостачання в даний час відключено. Діти забезпечені їжею, одягом, спальним місцем.

Згідно довідки КЖРЕП-6 від 14.03.2016р. ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 , у неї є троє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Зі слів ОСОБА_3 , її невістка позбавлена батьківських прав відносно даних дітей, які перебувають у Вознесенському Банченському чоловічому монастирі.

ОСОБА_2. 22.10.2009 року звільнена по відбуттю покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03.12.2008р.

Згідно повідомлення КП «Кіцманський некомерційний центр первинної санітарної допомоги» від 19.11.2019р. за № 1819, ОСОБА_2 залишила дітей на бабусю, яка займається їх вихованням.

Згідно повідомлення Кіцманського ВП від 11.12.2019р. ОСОБА_2 перебувала у розшуку з 06.11.2019р. по 30.11.2019р., розшукувана знаходиться вдома.

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадміністрації від 28.11.2019р. за № 8 та Висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА від 20.12.2019р. визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Як передбачено частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України" від 18.12.2008р. наголошується на тому, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про права дитини.

Також, як випливає з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п. 95 рішення від 08.04.2004р. у справі «Хазе проти Німеччини», сам по собі той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливу для її виховання середу, не виправдовує примусові заходи щодо відібрання її у біологічних батьків; потрібна наявність інших обставин, які свідчать про необхідність такого втручання у право батьків на сімейне життя разом з їхньою дитиною, яке закріплене у ст. 8 Конвенції про захист прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Права та обов`язки батьків визначені статтями 150, 151, 153-156 СК України та в сукупності декларують такі обов`язки батьків, як виховання дітей, турбота про їх фізичний розвиток, підготовка до самостійного життя, матеріальне утримання, захист прав та інтересів дитини тощо.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

За змістом ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З матеріалів справи убачається, що Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 зроблено органом опіки та піклування на підставі звернення ОСОБА_3 .

Представником позивача на обґрунтування заявлених вимог надано лише один Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.11.2019р.

Суд ввважає, що висновок є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до виховання дітей, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, а також установлення факту саме ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків).

Посилання представника позивача на те, що матір дітей має судимість не ґрунтується на законі, оскільки вона, в силу ст.89 КК України, вважається не судимою.

Судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_2 притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.

Також, представником позивача не зазначено доказів на обґрунтування заявлених вимог та у передбачений законодавством строк та спосіб не заявлено про наявність таких доказів.

Суд вбачає у поведінці матері ознаки неналежного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей та формальні підстави для позбавлення батьківських прав.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної її поведінки, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки,

Враховуючи характер винної поведінки відповідача, її бажання виконувати обов`язки з виховання дітей, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Судом не встановлено та не підтверджено належними та допустимими доказами тієї обставини, що в сім`ї має місце жорстоке поводження з дітьми або що діти не зараховані до дошкільних навчальних закладів або що незадовільні побутові умови проживання призвели до погіршення стану здоров`я дітей, що становить відповідну небезпеку. Не встановлено також аморальної поведінки відповідача, зловживання алкоголем чи наркотичним засобами. Висновки щодо стану здоров`я дітей відсутні.

Отже відсутність обставин, що свідчать саме про ухилення матері від виконання батьками своїх обов`язків саме по вихованню дітей, а також відсутність інших, передбачених статтею 164 СК України обставин, є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав та вимоги про стягнення аліментів, як похідної від цієї позовної вимоги.

Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків та виховання малолітніх дітей.

На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 151, 153-156, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3,8,9 Конвенції про права дитини, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 223, 259, 263, 264, 265 268, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків та виховання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07.02.2020 року.

Суддя: Т.І. Нерушка