Справа № 324/131/20
Провадження № 2-н/324/13/2020
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 лютого 2020 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши в порядку наказного провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року до Пологівського районного суду Запорізької області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» (далі за текстом ТОВ «Запоріжгаз збут») про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з боржника ОСОБА_1 в сумі 1055,36 грн.

З органів місцевого самоврядування на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України 31 січня 2020 року надійшла відповідь, згідно якої відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача у відділі «ЦНАП» Пологівської міської ради відсутні.

Ознайомившись із вказаною заявою і доданими до неї документами, встановлено, що заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Проте, заявник долучив до заяви про видачу судового наказу лише копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, яка не підписана споживачем ОСОБА_1 та не містить її особистих даних. При цьому в заяві про видачу судового наказу зазначено, що боржником протягом 2016-2017 років здійснювалась оплата за поставлений природний газ на загальну суму 450,00 грн. та фактично до 18 жовтня 2017 року (дня припинення газопостачання) здійснювалось споживання природного газу, а отже, Договір вважається укладеним.

Проте, долучення до заяви про видачу судового наказу зазначеного документа відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України є обов`язковим.

Згідно із п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно із п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Заявник вказує у заяві про видачу судового наказу, що у відповідності до умов Договору, підприємство у період з 01 грудня 2015 року по 18 жовтня 2017 року надало, а боржник належним чином прийняв послуги з газопостачання. Проте в порушення зазначених умов Договору, боржник вартість отриманих послуг сплачував не в повному обсязі та станом на 31 грудня 2019 року, з урахуванням поточних оплат має борг перед заявником у сумі 1055,36 грн.

Тобто, заявник у заяві вказав період з 01 грудня 2015 року по 18 жовтня 2017 року, коли виникла заборгованість у ОСОБА_1 та долучив розрахунок заборгованості станом на 24 грудня 2019 року за період з грудня 2015 року по листопад 2019 року, за яким сума боргу становить 1055,36 грн.

Таким чином, за розрахунком заборгованості право на звернення до суду в рамках наказного провадження заявник втратив ще 01 грудня 2018 року.

Крім того, відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отримана судом інформація не містить даних про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , стягувач не додав до заяви про видачу судового наказу копії документа, який би підтвердив місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у заяві.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з боржника ОСОБА_1 на підставі пунктів 1 та 5 ч.1 ст.165 і ч.9 ст.165 ЦПК України слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.160, 161, 164, 163, 165, 166, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з боржника ОСОБА_1 .

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про те, що відповідно до вимог ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Кацаренко І. О.