_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 661/4704/18

номер провадження 22-ц/819/8/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

судді: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Давиденко І.О.

за участі:

представника позивача, адвоката Краснової Ірини Володимирівни,

представника відповідача, адвоката Ярової Світлани Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Ярової Світлани Вікторівни , яка діє від імені ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2019 року у складі судді Червоненка Д.В. ухваленого у цивільній справі №661/4704/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Краснова Ірина Володимирівна , діючи від імені ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 записано батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак позивач таким себе не вважає, оскільки він не проживає з відповідачкою, матір`ю дитини, з народження дитини через недовіру, різні погляди на життя та принципи побудови сім`ї. Зазначає про те, що позивач від самого початку вагітності дружини мав сумніви, що це його дитина, оскільки перебував у постійних від рядженнях. Крім того, під час постійних сварок з відповідачкою, остання прямо заявляла позивачу, що народила дитину від іншого чоловіка.

Посилаючись на викладене позивач просив призначити судово-генетичну експертизу на вирішення якої поставити питання, зокрема, чи є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; виключити з актового запису №243 від 23 липня 2003 року, зробленого в Книзі запису актів громадянського стану відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про батька - ОСОБА_3 .

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2019 року у зазначеній справі призначено судово- генетичну експертизу.

Згідно висновку експерта №103-101-2019 молекулярно - генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 , народженого ОСОБА_2 виключається.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2019 року позов задоволено.

Виключено з актового запису №243 від 23.07.2003 року, зробленого відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області в Книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька - ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704,80 грн та витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 6620,70 грн, а всього 7325,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції Ярова Світлана Вікторівна , яка діє від імені ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 про оспорювання батьківства відмовити.

Висловлюючи сумніви в обгрунтованості висновку експерта просила у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду призначити у справі повторну судово молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручити Одеському обласному бюро судово - медичної експертизи.

06 лютого 2020 року ухвалою апеляційного суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі повторної судово молекулярно - генетичної експертизи відмовлено у зв`язку з відсутністю процесуальної необхідності у її проведені на даній стадії апеляційного розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини суд першої інстанції керувався ст.ст.12,13,81,82,89,133,137,141,263-265,268 ЦПК України та виходив із обґрунтованості позовних вимог позивача.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов таких висновків з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис №243. ОСОБА_3 записано батьком дитини, матір`ю зазначено ОСОБА_2 .

Під час апеляційного розгляду справи із пояснень відповідачки ОСОБА_2 було встановлено, що вона з позивачем ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року по 06 грудня 2005 рік. 08 липня 2003 року від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_5 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області складено актовий запис в книзі записів актів громадянського стану про народження № 243 від 23.07.2003 року. Про вчинення актового запису в книзі актів громадянського стану про народження дитини, відповідачу було відомо в день його вчинення. Заперечила проти доводів позивача, викладених в позовній заяві про те, що він не проживає з сім`єю з народження дитини, на спростовування цього покликалася на долучені судом першої інстанції фото батька з дитиною.

Представник позивача, адвокат Краснова І.В. в судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала того факту, що позивач знав про вчинення запису в день його проведення та пояснила, що у позивача не було підстав сумніватися в тому, що ОСОБА_5 є його сином, проте згодом він помітив відсутність схожості між ним та дитиною, почав сумніватися, що він є батьком, і лише після проведення судово - генетичної експертизи, проведеної Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи за ухвалою суду від 28 лютого 2019 року та ознайомлення з її висновком, позивачу стало відомо, що він не є біологічним батьком ОСОБА_5 . Не заперечувала того факту, що після розірвання шлюбу та до теперішнього часу з позивача стягуються аліменти на утримання сина.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктами 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно - правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

Статтею 56 КпШС України, яка діяла на момент виникнення сімейних відносин, які є предметом спору, визначено, що особа записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю», звертає увагу на те, що оскільки перебіг встановленого ст.56 КпШС річного строку на оспорювання батьківства починається з того часу, коли особа, яка з її відома записана батьком дитини, дізналась або повинна була дізнатися про вчинення запису, та обставина, що особа, з відома якої вчинено запис, дізналася, що вона не є батьком дитини, після закінчення цього строку, не змінює порядок його обчислення, але може бути врахована при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку.

Отже оскільки дитина, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт реєстрації останнього відбувся до 01 січня 2004 року, то при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися нормами чинного на той час КпШС України.

Суд першої інстанції вирішуючи спір зазначеного не врахував та ухвалив рішення при неправильному застосуванні норм матеріального права, що відповідно до положень ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач був обізнаний про проведений в липні 2003 року актовий запис про народження дитини з внесенням відомостей про його батьківство, однак до суду звернувся лише в жовтні 2018 року, в той час коли дитині виповнилося 15 років, та який весь цей час вважав своє погодження від батька ОСОБА_3 , з яким у нього сформований певний сімейний зв`язок, зважаючи на те, що позивач не заявляв вимог з належним їх обгрунтуванням щодо поважності причин пропуску річного строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, виходячи з положень ч.2 ст.141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе відшкодувати відповідачці понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, що документально підтверджено в розмірі 1164 грн. 13 коп. за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ярової Світлани Вікторівни , яка діє від імені ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати понесені при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1164,13 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) може бути оскаржена до Верховного суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: В.В.Бугрик

Г.В.Семиженко

Повний текст постанови складений 10 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Л.В.Базіль