Справа № 635/4882/19
Провадження по справі № 2/635/716/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати право спільної сумісної власності, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона проживала в квартирі АДРЕСА_2 , 2/5 частки якої належали їй на праві приватної власності. Оскільки у вказаній квартирі були відсутні зручності (ванна, туалет), а також у зв`язку з тим, що вона розташована на другому поверсі, позивачу за станом здоров`я важко було користуватися нею. ОСОБА_2 (онука позивача), яка проживає в м. Мерефа Харківського району Харківської області, запропонувала позивачу продати 2/5 частки квартири, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та купити квартиру місті Мерефа і переїхати туди для проживання, щоб онуки зручніше було доглядати за позивачем. А до того часу, поки буде придбана для неї квартира, ОСОБА_2 запропонувала пожити у неї. 22 вересня 2016 року позивач уклала договір купівлі продажу 2 / 5 частин квартири АДРЕСА_2 , після чого переїхала жити до онуки, відповідача по справі, в АДРЕСА_4 . Свої особисті документи та гроші, що отримала від продажу квартири, а також заощадження, позивач віддала ОСОБА_2 на зберігання. На початку жовтня 2016 року ОСОБА_2 повідомила, що вона втомилася доглядати за позивачем, в зав`язку з чим 03 квітня 2016 року позивач переїхали проживати в квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується датою реєстрації місця проживання в паспорті позивача. Позивач вважала, що вказана квартира належить їй на праві власності. 15 квітня 2017 року ОСОБА_2 зателефонувала позивачу з вимогою звільнити квартиру, оскільки квартира на праві власності належить останній і вона має намір її продати. На підставі викладеного, позивач вважає, що ОСОБА_2 , зловживаючи її довірою до неї, незаконно заволоділа її грошовими коштами, отриманими від продажу квартири АДРЕСА_2 , а потім уклала на свою користь правочин договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 . 23 жовтня 2017 року позивач звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила відшкодувати їй шкоду, завдану діями відповідача, ОСОБА_2 , що порушують її цивільне право, шляхом визнання її права власності на квартиру АДРЕСА_1 . 18 грудня 2018 року Харківським районним судом Харківської області (справа № 635/5416/17, провадження № 2/635/912/2018) в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. У вказаному рішенні судом було встановлено, що «частина коштів за які була придбана спірна квартира, є сумою, яка отримана позивачем від продажу іншого нерухомого майна». У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Постановою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року по справі № 635/5416/17 провадження № 2-ц/818/1530/19, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, вважаючи, що спірна квартира куплена за спільні кошти сторін, повинен був визнати майно спільною сумісною власністю, а не відмовляти у задоволені позову в повному обсязі, судова колегія не прийняла, оскільки суд не наділений процесуальним правом самостійно виходити за мажі заявлених особою позовних вимог. Предметом позов ОСОБА_1 є відшкодування шкоди шляхом визнання права власності на квартиру та скасування запису про реєстрацію права власності, а не про визнання майна спільною сумісною власністю». На підставі зазначеного, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх цивильных прав та інтересів.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2019 року вжиті заходи забезпечення позову. Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно ухвали Харківського районного суду Харківської області клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі № 635/4882/19 судової експертизи задоволена. Призначена у вказаній цивільній справі судово товарознавча експертиза, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Витрати по попередній оплаті судової експертизи покладено на відповідача, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

05 грудня 2019 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса направлено суду повідомлення про зняття цивільної справи з проведення експертизи, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, повернуті до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року провадження у даній цивільній справі поновлено.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце , якого повідомлялись належним чином.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримує, які прохає задовольнити.

Відповідач надала до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Розгляд справи просить провести у її відсутність, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі продажу від 22 вересня 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Зайцевою О.М., зареєстровано в реєстрі № 702, ОСОБА_1 продала 2/5 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_5 квартира АДРЕСА_6 ). Продаж нерухомого майна, що є предметом цього договору, вчиняється за суму 137 080, 00 гривень, які гроші продавець одержав від покупця повністю, ще до підписання цього договору (а.с. 6-7).

Відповідно до договору купівлі продажу квартиру від 01 жовтня 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В., реєстровий № 1564, ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 . Купівля продаж зазначеної квартири здійснена за 200 000, 00 гривень, які покупець ( ОСОБА_2 ) сплатила продавцю ( ОСОБА_3 ) (а.с.8).

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформований 06 березня 2018 року, 01 жовтня 2016 року за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., реєстр № 1564, зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2018 року по справі № 635/5416/17 провадження № 2/635/912/2018, встановлено, що «частина коштів за які була придбана спірна квартира, є сумою, яка отримана позивачем від продажу іншого нерухомого майна, але вимоги про визнання за нею прав покупця позивач не висуває, що також є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів наданих сторонами».

Крім того, під час розгляду справи судом, відповідач надала письмову заяву про визнання позову у повному обсязі, зазначивши, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено частино 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. (частина 1, 2 статті 369 ЦК України).

Згідно частини 4 статті 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд аналізуючи норми діючого законодавства у їх сукупності у застосуванні до правовідносин, які склались між сторонами, приходить до наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що судовим рішенням в цивільній справі, яке набрало законної сили встановлені обставини, які при розгляді даної цивільної справи відповідно до вимог частини 4 статті 84 ЦПК України не підлягають доказуванню, зокрема той факт, що частина коштів за які була придбана спірна квартира, є сумою, яка отримана позивачем ОСОБА_1 від продажу іншого нерухомого майна. Відповідачем позовні вимоги про визнання спірної квартири об`єктом спільної сумісної власності сторін визнані повністю, наслідки визнання позову позивачу відомі та зрозумілі, про що надана суду письмова заява. Судом не встановлено обставин з яких вбачається, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеною.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 914 (дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та судовий збір сплачений за заяву про забезпечення позову у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.

Керуючись статями 12, 81, 141, 200, 247, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 914 (дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір вимогу про забезпечення позову у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 06 лютого 2020 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук