Дата документу 12.08.2020 Справа № 310/7844/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/7844/18Головуючий у 1-й інстанції Крамаренко А.І.
Пр. № 22-ц/807/1842/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про стягнення шкоди у зв`язку з отриманням виробничої травми

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

- постановити рішення, яким усунути завдану йому майнову шкоду шляхом компенсації втрати його зарплати, преміальних, матеріальної допомоги, доплати за класність;

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду 15000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Крамаренка А.І. (т.с. 1 а.с. 15).

Ухвалою суду першої інстанції від 18 вересня 2018 року (т.с. 1 а.с. 16) відкрито спрощене позовне провадження у цій справі з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року (вступна та резолютивна частини) (суддя Крамаренко А.І. т.с. 2 а.с. 6) у задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.

Повний текст рішення у матеріалах справи відсутній.

Рішенням ВРП України від 03.03.2020 року № 643/0/15-20 суддя ОСОБА_2 звільнений у відставку.

Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року (суддя Черткова Н.І) у задоволенні заяви відповідача ДП «БМТП» про ухвалення додаткового рішення у цій справі (судові витрати відповідача на адвоката просив стягнути з позивача) відмовлено.

Відповідач ДП «БМТП» із вищезазначеним рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції у цій справі погодився, останні в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись лише із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 18 липня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційні скарзі (т.с. 2 а.с.36, 49-50) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 45).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 12 травня 2020 року (т.с. 2 а.с. 54), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 56), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом), а також відпустки судді-доповідача у період з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року (т.с. 2 а.с. 84).

Відповідач ДП «БМТП» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (т.с. 2 а.с. 64-74).

Ухвалами апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 78,95) розгляд цієї справи призначений апеляційним судом в режимі відеоконференції в порядку задоволення відповідних клопотань сторін у цій справі.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), які набрали чинності з 02.04.2020 року строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення в режимі відеоконфернції позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Железгняк В.С. (т.с. 2 а.с. 76), представника відповідача ДП «БМТП» - адвоката Калініченка В.В. (т.с. 1 а.с. 187-196), законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі (вступна та резолютивна частині рішення без підпису головуючого судді Крамаренка А.І., якій був звільнений у відставку за рішенням ВРП України від 03.03.2020 року - т.с. 2 а.с. 6,97-99, повний текст рішення у справі взагалі відсутній), керувався ст. ст. 10-13,76-80, 259, 263-268 ЦПК України, проте, із чого виходив суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення у цій справі, встановити неможливо, оскільки описова та мотивувальна частини рішення суду першої інстанції у цій справі взагалі відсутні.

Хоча, в силу вимог ст. 265 ч. 1 ЦПК України (зміст рішення суду) рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) (ч.3).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування (ч.4).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ч. 3 п. 5 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів…

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

При вищевикладених обставинах, враховуючи, що рішення суду першої інстанції від 18 липня 2019 року (вступна та резолютивна частини) не підписано суддею Крамаренком А.І. та у матеріалах цієї справи відсутній взагалі повний текст рішення суду першої інстанції у цій справі із викладенням описової та мотивувальної частин у тому числі, то рішення суду першої інстанції від 18 липня 2019 року у цій справі підлягає обов`язковому скасуванню апеляційним судом в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 5 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову позивача у повному обсязі з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах,наявних у матеріалах цієї справи, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в його позові, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Оскільки, лікарняні листи, додані позивачем до його апеляційної скарги у цій справі (т.с. 2 а.с.51-52), були предметом дослідження у суді першої інстанції.

Так, позивач в обґрунтування свого позову у цій справі посилається на порушення відповідачем ДП «БМТП» правил техніки безпеки при виконання 15.07.2017року робіт на теплоході "Сантана".

Проте, апеляційним судом встановлено, що обставини нещасного випадку були предметом досліджень комісії №3 від 19.07.2017р. (копія т.с. 1 а.с. 104-110), та №3 від 22.02.2018р. (копія т.с. 1 а.с. 79-87), зокрема: обставини нещасного випадку, якій відбувся під час виконання робіт були предметом дослідження комісії призначеної наказом ДП «БМТП» №28 від 07.02.2018року, проведення повторного дослідження здійснювалось на підставі припису Держпраці у Запорізької області №46 від 06.02.2018р. (копія т.с. 1 а.с. 78) та за участі страхового експерта з охорони праці Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізької області ОСОБА_3 та профспілкового комітету ДП "БМТП".

Актом проведення повторного розслідування нещасного випадку від 22.02.2018року форма Н-5, копія т.с. 1 а.с. 96-103) та актом №3 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом ОСОБА_1 від 22.02.2018 року (форма Н-1, копія т.с. 1 а.с. 88-95)) зокрема встановлено такі обставини.

15 липня 2017 року з 08 год. 00 хв. докер-механізатор ОСОБА_1 , докер-механізатор КБ ОСОБА_4 та докер-механізатор ОСОБА_5 отримали завдання на роботу від стивідора ОСОБА_6 - завантаження сталі в рулонах в трюмі №3 т/х "Сантана" за допомогою автонавантажувача "Кальмар".

Докери-механізатори КБ ОСОБА_4 , ОСОБА_1 виконували роботи з застропки. ОСОБА_1 був призначений старшим у трюмі ланковим ОСОБА_7 (пояснення ОСОБА_7 ). Ланковим ОСОБА_8 (пояснювальна записка ОСОБА_8 ) були призначені: докер-механізатор КБ ОСОБА_9 сигнальником, докер-механізатор КБ ОСОБА_10 - кранівником на портальному повноповоротному крані в/п 16/20/32т на вилоті 32/25/16-8 м. №19 (далі - ЕПК №19), водієм автонавантажувача "'Кальмар" інв. №4659 був призначений докер-механізатор ОСОБА_5 .

Перед початком роботи стивідор ОСОБА_6 провів всім докерам-механізаторам КБ інструктаж з техніки безпеки та пожежної безпеки на робочому місці (пояснювальні записки ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ). З 08 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 займалися строповкою при завантаженні статі в рулонах в трюмі на т/х "Сантана".

Автонавантажувач "Кальмар" подавався та видавався з трюму т/х "Сантана" за допомогою ЕПК №19, який розташований на причалі порту, за допомогою підвіски. Сигнальник під час вантажно-розвантажувальних робіт знаходився на палубі судна для коригування дій докерів-механізаторів КБ.

Приблизно о 19-10 хв. ОСОБА_6 дав команду докерам на підйом автонавантажувача "Кальмар" з трюму т/х "Сантана" за допомогою ЕПК №19, після цього ОСОБА_6 перейшов у трюм №2. Кранівник ОСОБА_10 за командою сигнальника ОСОБА_9 опустив підвіску для видачі автонавантажувача з трюму та чекав на команду від сигнальника, так як огляду всередині трюму у нього не було (пояснювальна записка ОСОБА_10 ). Докери ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 приступили до застропки автонавантажувача до підвіски. Коли ОСОБА_1 впевнився, що всі гачки були зачеплені, він подав команду сигнальнику ОСОБА_9 голосом та рукою на вібірку слабени строп, для того, щоб впевнитися в надійності застропки. При цьому, ОСОБА_1 знаходився на противазі автонавантажувача та притримував сталевий строп з гаком рукою, щоб він не випав з проушини автонавантажувача. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились на передній частині автонавантажувача з різних боків, і також притримували сталеві стропи з гаками руками (пояснювальні записки останніх). В момент натягу стропа ОСОБА_1 отримав удар тросом по кісті лівої руки і отримав травму, ОСОБА_1 був доставлений травм - пункт КУ БМР "БТМО", де йому був накладений гіпс на ліву руку.

13.02.20Проку комісією ДП "БМТП" було проведено обстеження підвіски. Висновок комісії свідчить про те, що Рама, стропи сталеві та ланцюгові, скоби такелажні, з`єднання ланки, гаки чалочні знаходяться в справному технічному стані. На гаках сталевих та ланцюгових строп присутні клямки. Рама і усе навісне обладнання має добре помітне маркування. Підвіска в/п 22т для підйому автонавантажувача "Кальмар" в комплекті технічно справна, придатна для подальшої експлуатації і відповідає заявленій вантажопідйомності - 22 тони (Акт огляду технічного стану підвіски в/п 22тн для під`їму автонавантажуувача "Кальмар" від 14.02.2018року, сертифікат №10 від 14.09.15р., паспорт гаку чалочного тип НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , паспорт цепі 8 класу міцності). Роботи під час яких стався нещасний випадок проводилися згідно робочих технічних карт (далі - РТК 618.1) - Сталь листова в рулонах "на образующей", затвердженої 13.05.20Іброку, та 00.3 - "Типовые способи и приемыі погрузочно - разгрузочныїх работ на универсальном перегрузочном комплексе ГП «Бердянский морской торговьій порт», затвердженої 27.07.2016року. Вантажозахоплюючі пристрої видаються та повертаються в такелажний склад, про що робиться запис в журналі "Видача такелажу" згідно "Положение о порядке выдачи, приема и хранения технологической оснастки такелажного склада», затвердженого наказом №70 від 14.02.2018року. Періодичний огляд ВЗП проводиться в строки визначені нормативними документами з записом в журналі огляду (т.с. 1 а.с. 167-168).

Таким чином, комісією також було встановлено, що докер механізатор ОСОБА_1 не відійшов на безпечну відстань, чим порушив п. 3.22 Інструкції №29 про охрану праці (т.с. 1 а.с. 155-156) для докерів - механізаторів, затвердженої 20.07.2015 року, наказом №707 (т.с. 1 а.с. 132-154), яким передбачено: "Перед подемом (опусканием) застропленого груза краном рабочие должны отойти от него на безопасное расстояние... в трюме... не менее 5м от опускаемого (поднимаемого) груза...» (т.с. 1 а.с. 140). Встановлено, що докер ОСОБА_1 неправильно діяв під час строповки автонавантажувача, чим порушив Інструкцію №81 про охорону труда стропільника вантажного району, затверджену наказом ДП "БМТП" №370 від 21.10.2016 року (т.с. 1 а.с. 119-131), пунктами 3.1 якої передбачено: "...Запрещается поправлять стропы при выборке их слабини или в начале подьема груза...» т.с. 1 а.с. 122-123), п. 3.15 «При подьеме и перемещении груза стропильщику запрещаеться: - находиться на грузе во время его перемещения, а гакже допускать подьем или перемещение груза, если на нем находяться другие лица...» (т.с. 1 а.с. 123).

Вищезазначені обставини та допущені ОСОБА_1 порушення підтверджуються поясненнями начальника зміни ОСОБА_13 від 12.02.18р., поясненнями докера ОСОБА_1 від 15.07.2017 року (т.с. 1 а.с. 118), поясненнями докера ОСОБА_12 від 13.02.2018р. (т.с. 1 а.с. 117), поясненнями докера ОСОБА_4 від 12.02.2018р., поясненнями ОСОБА_7 від 12.02.2018р., поясненнями ОСОБА_14 від 12.02.2018р., актом огляду технічного стану підвіски від 14.02.2018р. (т.с. 1 а.с. 169).

Комісією встановлено що причиною настання нещасного випадку було невиконання ОСОБА_1 інструктивних документів про охорону праці ДП "БМТП" (т.с. 1 а.с. 93-94).

Вище наведенні обставини грубого порушення ОСОБА_1 вимог інструктивних документів по техніці безпеки було підтверджено у суді першої інстанції показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 (т.с. 1 а.с. 214-216), які пояснили, що ОСОБА_1 усвідомлював порушення ним техніки безпеки, але зухвало вважав що негативні наслідки для порушення для нього не застануть, та як старший по виконанню робіт у трюмі безпосередньо надав команду іншим робітникам виконувати роботи з порушенням техніки безпеки, у порушення вимог техніки безпеки знаходився на вантажі який піднімали що і призвело до отримання травми руки.

Також апеляційним судом встановлено, що в позовній заяві в якості підстав та обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилався лише на ст. 9 ЗУ "Про охорону праці", при цьому, не наводить обставин, які, на його думку, регулює ця стаття, які права та обов`язки сторін спору виникають згідно цієї статті.

В той же час, ст. 9 ЗУ "Про охорону праці" передбачає, що відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Також передбачено, що «за працівниками, які втратили працездатність у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, зберігаються місце роботи (посада) та середня заробітна плата на весь період до відновлення працездатності або до встановлення стійкої втрати професійної працездатності».

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ "Про загальнообов`язкове соціальне страхування" №1195 від 23.09.99р. підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленою формою. Актом комісії №3 від 22.02.2018року причиною отримання травми визнано порушення ОСОБА_1 інструктивних документів ДП "БМТП" по виконання робіт та техніки безпеки.

Встановлено, що які ОСОБА_1 в зв`язку з отриманою травмою до ДП «БМТП» було надано лікарняні листи, зокрема: АГШ № 891676 за період 15.07.17 року по 09.08.17 року, №АГШ 887618 за період з 10.08.17р. по 15.09.17р., №АДГ 820334 за період 16.09.17р. по 25.09.17р., №АДГ 720987 за період 20.11.17р. по 18.12.17р., №АДГ 721250 за період 19.12.17 по 05.01.18 року про його непрацездатність (захворювання), такі йому і були оплачені в повному обсязі.

За період знаходження на лікарняному ОСОБА_15 отримав виплати за лікарняними листами в сумі 74034,00 грн. грн. від Фонду соціального страхування України та ДП "БМТП" у відповідності до вимог ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (т.с. 1 а.с. 211).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

ОСОБА_1 за висновком МСЕК будь-якої групи інвалідності у зв`язку із виробничою травмою при вищевикладених обставинах встановлено не було.

Проте, ОСОБА_1 у зв`язку з отриманою травмою відповідачу було надано висновки ЛКК№ 185/6 від 25.09.2017року (т.с. 1 а.с. 253), від 20.10.2017 року (т.с. 1 а.с. 254), та №4/7 від 05.01.18 року (т.с. 1 а.с. 255), за яким йому відповідачем було надано роботу, яка виключала підняття важких речей та робота на висоті, за зазначеними висновками ОСОБА_1 виконував легку працю, при цьому, за ним було збережено середня заробітна плата на весь період до відновлення працездатності.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Також встановлено, що протягом непрацездатності та за висновком ЛКК №185/6 від 25.09.2017року ОСОБА_1 за період з 26.09.2017р. по 10.10.2017р. (з 11.10.17р. знаходиться на лікарняному по догляду за дитиною), з 21.10.2017р. по 19.11.2017року, з 05.01.2018року по 28.02.2018року отримав виплату середньої заробітної плати у сумі 4608,65 грн.

Виплати здійснювались у відповідності до наданих позивачем лікарняних документів, відповідно, виплати середнього заробітку за отримання травми здійснювалось за період, коли позивач перебував на лікарняному по отриманій травмі.

Частина лікарняних листів ОСОБА_16 була не пов`язана з отриманою ОСОБА_16 травмою руки, відповідно, вимоги щодо сплати йому середнього заробітку за цими лікарняними листами, визнано відповідачем правильно неправомірною.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

ДП «БМТП» своєчасно та в повному обсязі виконувало свої обов`язки працедавця, своєчасно оплачувало лікарняні листи та середню заробітну плату за весь період відновлення працездатності позивача, надавало першу медичну допомогу, транспортні засоби, та сприяння у лікуванні, також у письмовому вигляді надавались необхідні рекомендації для отримання всіх передбачених законодавством виплат (протокол від 20.02.2018р., копія т.с. 1 а.с. 111-112).

За таких обставин, апеляційним судом встановлено, що відповідач ДП «БМТП» порушень, які б призвели до отримання позивачем ОСОБА_1 вищезазначеної травми, не допускало та дотримався вимог законодавства при оплаті праці ОСОБА_16 (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), а тому у суду відсутні правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову позивача у цій справі в частині усунення завданої йому майнової шкоди шляхом компенсації втрати його зарплати, преміальних, матеріальної допомоги, доплати за класність (первісні позовні вимоги), та відповідно, про стягнення з відповідача на користь позивача будь-якої матеріальної (майнової) шкоди (розрахунок позивача т.с. 1 а.с. 237-238) чи моральної шкоди (похідні позовні вимоги).

Травма позивачем отримана у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог техніки безпеки та інструктивних документів ДП «БМТП» по виконанню робіт.

ОСОБА_1 із цим погодився, акт Н1 від 22 лютого 2018 року про нещасний випадок 15.07.2017 року та накладене на нього за результатами нещасного випадку 15.07.2017 року відповідачем дисциплінарне стягнення у вигляді догани, позбавлення права керування ПТО з 13 жовтня 2017 року терміном на три місяці (накази, копії т.с. 1 а.с. 39) не оскаржував, що позивач визнав в апеляційному суді під час судового засідання (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

Також належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційних скарг позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі слід задовольнити частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «БМТП» про стягнення шкоди у зв`язку з отриманням виробничої травми у цій справі відмовити у повному обсязі.

Встановлено, що оскаржуємим рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ДП «БМТП» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про стягнення шкоди у зв`язку з отриманням виробничої травми у цій справі відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 17.08.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.