справа № 631/738/17
провадження № 2/631/62/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» про визнання договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет», Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить визнати недійсним договір купівлі - продажу від 04 листопада 2000 року серії АВО № 086086 сертифікату на земельну частку серії ХР № 015204 та визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі колективної власності реформованого КСП «Рассвет» розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 015204, виданого на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 18 червня 1996 року № 300.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. від 22 вересня 2017 року було відкрите провадження у справі № 631/738/17 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет», Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про визнання договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай).

Строк відрядження судді Пархоменко І. О. закінчився 06 серпня 2018 року, цивільна справа по суті не розглянута.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 21 вересня 2018 року за № 1176 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21 вересня 2018 року, справу передано до розгляду судді Трояновській Т.М.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені Цивільного процесуального кодексу України в реакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов`язків, скасовують чи звужують права, належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року справа прийнята до провадження суддею Трояновською Т. М., розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 грудня 2018 року виключено з кола учасників справи неналежного відповідача Нововодолазьку районну державну адміністрацію Харківської області.

Справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

30 січня 2020 року через канцелярію суду представник ОСОБА_1 адвокат Мякота Т. М., яка діє на підставі ордеру серії ПТ № 152790 та відповідно до договору про надання правничої (правової допомоги) № 88/19 від 26 грудня 2019 року подала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 593/20 - вх, відповідно до якої просила суд позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» про визнання договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай) залишити без розгляду, посилаючись на положення пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд вищевказаної заяви просила провести з її відсутності та відсутності позивача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мякота Т.М. у підготовче судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно, відповідно до статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Уповноважений представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення № 217 судової повістки про виклик до суду, яка отримана представником відповідача 11 січня 2020 року.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, у тому числі на участь у судових засіданнях, враховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду,виходить з наступного.

Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника.

Частиною 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як зазначено в частині 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Із матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною 01 листопада 2018 року було укладено договір № 103/18 про надання правничої (правової) допомоги (строк дії до 31 грудня 2019 року), 26 грудня 2019 року було укладено договір № 88/19 про надання правничої (правової) допомоги (строк дії до 31 грудня 2021 року). Зі змісту вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 надала адвокату Мякоті Тетяні Миколаївні права, передбачені чинним Цивільним процесуальним законодавством України як позивачу, у тому числі право на подання заяв та клопотань про повну або часткову відмову від позовних вимог.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, вивчивши заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає за можливе її задовольнити та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» про визнання договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай) за законом, без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 13, 257, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мякоти Т. М. про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» про визнання договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай) недійсним та визнання права на земельну частку (пай) за законом залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська