Справа № 567/518/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Нікітюка П.М.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним звернулася ОСОБА_1 .

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її бабуся - ОСОБА_4 , яка задовго до смерті постійно проживала в м. Острог Рівненська область, де і була похована. Протягом всього літнього (похилого) життя ОСОБА_4 її утриманням, постійним доглядом, допомогою, лікуванням, організацією її поховання та відповідно всіма витрати пов`язані з похованням займалася вона самостійно. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщини до якої ввійшло всі права та обов`язки ОСОБА_4 , а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказує, що ОСОБА_4 на момент смерті не мала чоловіка, батьків чи дітей, і після її поховання вона звернулася до приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , де їй стало відомо, що її бабуся, за життя, склала заповіт на свою сестру ОСОБА_3 . Проте їй невідомо, яким саме чином померла склала заповіт, якщо стан її здоров`я був нестабільний та сама по собі бабуся завжди потребувала постійного стороннього нагляду, вона була психічно не здоровою, мала ряд складних хвороб, а отже не могла усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій.

Вважає, що суд повинен захистити її інтереси як спадкоємця за законом та визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Конощук Л.М. 06 серпня 2015 року за реєстровим №1112.

Ухвалами суду від 27.04.2018 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання та накладено арешт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 31.05.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 02.07.2018 задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою від 06.12.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 07.11.2019 задоволено клопотання представника позивача, по справі призначено додаткову комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити.

Представник позивача пояснив, що просить суд ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказах, позовні вимоги задоволити та просив не стягувати з відповідача жодних судових витрат.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій вказала, що повністю визнає пред`явлений позов та розуміє наслідки визнання позову передбачені законом, просила суд визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 06.08.2015 та здійснювати розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала подану ОСОБА_3 , заяву, просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є приватним нотаріусом Острозького МНО та 06.08.2015 дійсно посвідчувала заповіт складений ОСОБА_4 . Також повідомила, що пам`ятає ОСОБА_4 з`явилась особисто разом з ОСОБА_6 до неї в контору де посвідчився заповіт. Вказала, що в ході розмови ОСОБА_4 пояснила, що хоче заповісти майно на користь ОСОБА_3 , вона чітко говорила, що хотіла заповісти, примушування не було, заповідач була серйозна, дуже стримана, трохи роздратована, вона різко відповіла ОСОБА_7 та остання була присутня при посвідчені заповіту.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_4 познайомились коли ОСОБА_1 була маленькою. ОСОБА_4 жила у своєму власному будинку і невістка, ОСОБА_1 , онуки, син піклувалися про неї. Зазначила, що вона була охайною, за собою слідкувала, а згодом, з 2015 року вона почала блудити. ОСОБА_4 приходила до неї додому і стукала в вікно, двері та не пояснювала чому. Зазначила, що на початку весни 2015 року, вони приїхали з села та ОСОБА_1 мама вийшла і розповіла їм, що приходила баба якась неадекватна, била в двері, казала, що боїться спати, а через пів години прийшла і знову почала стукати. Вказала, що її чоловік повідомив, що вночі вона також приходила. Зазначила, що вони викликати психіатра, оскільки вона сама не зверталась, боялась буть-якого лікування. Вказала, що вони боялися ходити по дворі, оскільки ОСОБА_4 бувала агресивна, мала проблеми із пам`яттю, оскільки не впізнавала її та категорично відмовлялася від лікування. Також їй відомо, що 2015 року, перед ОСОБА_13 , її вночі знайшли в парку і після цього помістили до лікувального закладу. Її опікою займалася ОСОБА_1 і її мама.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_4 знала дуже давно, оскільки працювала лікарем і часто приходила до неї поміряти тиск. Вказала, що ОСОБА_4 була адекватна, хороша компанійська жінка. Після зими була цікава, почала багато забувати, не впізнавала її та інших, робилась невідповідна.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка відповідач ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_4 була її рідною сестрою, яка залишилася одна і яка скаржилась, що її нема кому доглядати, шо їй важко, а на другий день казала, що помре. Вона приїхала до неї і побачила, що у будинку було тоді дуже брудно, хоча ОСОБА_4 була дуже охайною. Це був 2015 рік. Вказала, що їй стало шкода сестру. Вона помітила, що відсутні документи на будинок. Зазначила, що жодного разу вона ні в якій лікарні не була та не лікувалася. Вказала, що вони зробили довіреність від ОСОБА_4 на її ім`я. Коли вони були в нотаріуса, сестра склала заповіт на її ім`я. Вказала, що під час перебування сестри у лікарні, перед її смертю, - відвідувала її, купувала памперси, оскільки її стан погіршився та вона просила її забрати з лікарні. Зазначила, що тоді ОСОБА_4 зірвалась, вийшла і почала кликати синів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , однак її чоловік і два сини померли.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні вказала, що вона була сусідкою ОСОБА_4 та вони часто спілкувалися. В 2015 році вони носили дрова і вона не помічала жодних розладів. Жодного разу вона в лікарні не лежала. Інколи нарікала на своїх близьких. Вказала, що ОСОБА_4 жодного разу не говорила з нею про заповіт, лише згодом від ОСОБА_19 вона дізналася, що ОСОБА_4 зробила заповіт і що ОСОБА_4 підписала все як має бути. Зазначила, що жодних розладів здоров`я у покійної ОСОБА_4 не помічала, жодних скарг вона не висловлювала.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 знає дуже давно і жодних дивних вчинків вона за нею не помічала. Лише одного разу, в 2016 році в грудні, побачила ОСОБА_4 і яка їй повідомила, що її син ОСОБА_17 пропав, йде в міліцію, хоча її син помер. Згодом, вона бачила як ОСОБА_4 забирали у лікарню, оскільки та кричала, і їй стало відомо, що у останньої проблеми зі здоров`ям.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомила, що вона була сусідкою ОСОБА_4 . У 2015 році вона побачила, що в неї на городі повно скла, і вона сказала про це ОСОБА_4 на що остання повідомила, що нічого про це не знає та додала, що послала сина ОСОБА_16 за хлібом. Коли вона їй повідомила, що він помер, остання в це не повірила. Зазначила, що одного разу ОСОБА_4 вночі трусила її яблуню і кидала яблуками. Вночі стукала по вікну, по підвіконнику. Також ОСОБА_4 приходила вночі під вікна спальні і кликала її маму, сина, тому вона подзвонила її невістці. Також вона ображала її чоловіка різними словами, співала о 6 год. ранку, щось кидала в город, щось копала під парканом, часто ходила одягнена у незрозумілі речі, виходила в нічній сорочці, збиралась йти до костелу. Вказала, що у 2015 році ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) вийшла на вулицю і почала кричати, що в неї біда, тому вона зайшла в її будинок і поправила штору, проте вона ще не встигла вийти, а ОСОБА_4 обірвала штору і знову почала кричати. Зазначила, що в її голові відбувався безлад, оскільки вона для сім`ї ОСОБА_25 постійно сипала якусь землю. В 2015 році ОСОБА_4 казала на її чоловіка, що це її син, проте вона розуміла, що остання була хворою.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні повідомив, що дуже багато років був сусідом ОСОБА_4 , коли вона поступила до лікарні він бачив її стан і розумів, що такі процеси не є питанням одного дня, а багатьох років. Зазначив, що із захворювання яке у неї було, ворогами стають найближчі люди. Деменція наступає спочатку як локальна, а потім повна деменція. Людина дезадаптована, не розуміє своїх дій, приховує свій стан. Вказав, що на облік її брали раніше 2016 року, лікувалась на початку 2016 року і нею займався районний психіатр та при житті чоловіка вона мала всі ці розлади. Зазначив, що ОСОБА_4 опікувалася ОСОБА_1 і її мати, а ОСОБА_3 він не бачив.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні повідомив, що знав сім`ю ОСОБА_4 з 73-го року, її чоловіка та синів. Вказав, що останні два роки перед її смертю по ОСОБА_4 було видно, що в неї наявні певні розлади, оскільки вона не могла знайти свій будинок, блудила, неодноразово запитувала де її покійний син ОСОБА_16 і казала, що він іде до них.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні повідомила, що вона є лікарем-психіатром і до неї звернулися із проханням допомогти людині покращити якість життя. Це була рання весна 2015 року. Вказала, що ОСОБА_4 в нічний час пішла з дому, стукала по вікнах, дверях сусідам, сусіди змушені були завести її додому. Вона поверталась назад, ситуація повторювалась. Вносила дискомфорт в життя сусідів. Зазначила, що коли вона прийшла з медичною сестрою до ОСОБА_4 , то побачила, що в будинку були рештки їжі, на столі, на підлозі, кухня наповнена брудним посудом, будинок був недоглянутий, продукти харчування, які необхідно було викинути, були складені у кастрюлі. Вона неадекватно посміхалась, відповіді адекватної не могла дати. Вона на той час була дезорієнтованою в часі, не знала який день, яке число, який місяць.

Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов про визнання заповіту недійсним підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.73 т.1)

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданим відділом ЗАГСу Острозького райвиконкому Рівненської області, батьком ОСОБА_1 зазначений ОСОБА_30 (а.с.12, т.1)

За свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 08.09.2012, виданим відділом ДРАЦС Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_31 , уклали шлюб (а.с.13 т.1)

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщини до якої ввійшло всі права та обов`язки ОСОБА_4 , а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

З довідки приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. від 03.04.2018 №30/02-14 встановлено, що нотаріусом заведено спадкову справу за №22/2017 після смерті ОСОБА_4 . Спадкоємцями, що прийняли спадщину є: ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_30 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був сином ОСОБА_4 , що є спадкоємцем за законом. ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_4 , що є спадкоємцем за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Конощук Л.М. 06.08.2015 за реєстровим №1112. (а.с.14 т.1)

Заповіт ОСОБА_4 складений в інтересах ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Конощук Л.М. 06.08.2015 за реєстровим №1112. (а.с.85 т.1)

З довідки №2556 від 25.10.2017 встанволено, що ОСОБА_4 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.72 т.1)

З виписки та копії медичної карти №133 стаціонарного хворого Острозької обласної психіатричної лікарні вбачається, що з 12.01.2017 до 03.02.2017 ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ Острозька ОПЛ з діагнозом: «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинного захворювання головного мозку з мнестичними розладами. ДЕП І-ІІ ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики з когнітивними порушеннями. Гіпертонічна хвороба ПІ ст. Негоспітальна правобічна пневмонія, важкий перебіг» (виписка №133 з медичної карти стаціонарного хворого, т.1 а.с.20, копія медичної карти стаціонарного хворого №133 т.1 а.с.113-127).

У виписці та медичній карті вказано: «На обліку у райпсихіатра з 2015 року з приводу зниження пам`яті, стала безпорадною, потребує догляду. Від стаціонарного лікування відмовлялася, призначене лікування не приймала. На лікування доставлена з вулиці (в нічний зимовий час сиділа на лавочці) у супроводі фельдшера. AT 140/80 м.р.с., позитивні симптоми орального автоматизму, психічний стан: метушлива, дезорієнтована, непосидюча, забудькувата. Вступає в мовний контакт. Скарг не висловлює, причину госпіталізації вказати не може. Відмічається порушення пам`яті на поточні події, інтелекту. Емоції бідні, лабільні. Судження поверхневі. Коло інтересів обмежене фіз. потребами. Критика відсутня. Стан при виписці: ослаблена, астенізована, цементна. Грубо орієнтована в часі, просторі. Емоції лабільні. Мислення конкретно - наглядне. Коло інтересів різко звужене. У відділенні бездіяльна, безініціативна. По соматичному стану більшість часу знаходиться в межах ліжка. Критика відсутня. Потребує стороннього догляду та нагляду. Виписана у супроводі внучки. Працездатність: стійко втрачена. Рекомендовано: нагляд психіатра. (а.с.118-120 т.1).

З виписки та копії медичної карти №312 стаціонарного хворого Острозької обласної психіатричної лікарні вбачається, що з 12.01.2017 до 03.02.2017 ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ Острозька ОПЛ з діагнозом: «Судинна (атерослеротична) деменція вираженого ступеня неускладнена. ЕХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. ризик 3. CH - II А ст. ДЕП - I-II ст у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, когнітивних порушень». У виписці та медичній карті вказано: «Поступила в супроводі невістки за направленням райпсихітра в зв`язку з погіршенням психічного стану: неадекватна в поведінці, не спить вночі, дезорієнтована, поривається кудись іти, потребує стороннього догляду та нагляду. Скарг не висловлює. Психічні розлади відмічаються близько 7 років: у хворої наростають розлади пам`яті, переважно на недавні та поточні події. З часом звужувалось коло інтересів, потребувала сторонньої допомоги в забезпеченні життєво важливих потреб. На початку 2015 року стала неадекватною в поведінці, розгубленою, дезорієнтованою, перестала слідкувати за собою, за порядком в будинку. На обліку в райпсихіатра з 2015 року. Від стаціонарного лікування відмовлялась, призначене лікування не приймала. 12.01.2017 доставлена в ОПЛ машиною з вулиці (в нічний зимовий час сиділа на лавочці) у супроводі фельдшера. Отримувала прамістар, пірацетам, кавінтон, цифлокс, амброксол, цефтріаксон. Була пасивна, бездіяльна, час проводила в межах ліжка, потребувала сторонньої допомоги та нагляду. В супроводі внучки 03.02.2017 виписана додому. Вдома не утримується, не спить вночі, намагається кудись іти, зв`язку з чим доставлена в ОПЛ, астенізована, правильної тілобудови, пониженого живлення, AT 190/120 мм.р.с., позитивні симптоми орального автоматизму, хода «стареча», психічний стан: млява, загальмована. Рухи, міміка сповільнені. Мовний контакт - формальні через виражене зниження пам`яті. Увага швидко відволікається. Не може пригадати ким працювала, імена дітей, не пам`ятає чи вони живі, скільки їй років. Скарг не висловлює, причину госпіталізації вказати не може. Дезорієнтована в місці, часі. Продуктивної симптоматики не виявлено. Емоції примітивні, лабільні. Мислення сповільнене за темпом, конкретно - наглядного типу. Коло інтересів обмежене переважно задоволенням фізпотреб. Інструкції виконує. Емоції примітивні, лабільні, настрій задовільний. Критика до свого стану та поведінки відсутня. Потребує стороннього догляду та нагляду. Консультована терапевтом - ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., невропатологом - ДЕП - І-ІІ ст у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, когнітивних порушень. Стан при виписці: хвора більш впорядкована в поведінці, нормалізувався сон, спокійна. Пасивна бездіяльна, безпомічна. Більшість часу проводить в межах ліжка. Мовному контакту доступна формально через виражене порушення пам`яті, інтелекту. Дезорієнтована в часі, місці. Скарги на загальну слабість, головокружіння, забудькуватість. Продуктивної симптоматики не виявлено. Збережені лише деякі навики по самообслуговуванню. Емоції примітивні, лабільні, зі слабодухістю. Коло інтересів обмежене в основному задоволенням фізпотреб. Критика до свого стану та поведінки часткова. Потребує стороннього догляду та нагляду. Сон, апетит задовільні. В супроводі внучки та невістки виписується додому» (виписка №312 з медичної карти стаціонарного хворого, т.1 а.с.19, копія медичної карти стаціонарного хворого №312. (т.1 а.с.100-112).

З копії медичної карти амбулаторного хворого з Острозької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4., вбачається, що наявний один запис від 23.03.2015 р.: «огляд пацієнтки вдома. Попередньо пацієнтка була оглянута дільничним терапевтом. Зі слів онуки та сусідів: вночі йде з дому, заходить в чужі подвір`я, стукає в вікна, двері, просить впустити її. Самостійно повернутися додому не може. Проживає одна, в задовільних матеріально-побутових умовах. Мовний контакт формальний. Скаржиться на підвищений AT, болі в кінцівках. Дезорієнтована в часі, в місці та особистості орієнтована достатньо. Пам`ять ослаблена, особливо на поточні події (плутає хронологію подій, повідомляє недостовірні дані). Здійснює недоцільні вчинки при веденні домашнього господарства (кухня заставлена згорілим посудом, харчовими відходами). Неадекватність своїх дій пояснити не може, розгублено посміхається. Продуктивна симптоматика на момент огляду відсутня. Критика часткова. Діагноз: РОП внаслідок судинного враження ГМ з вираженими мнестичними розладами.» (т.1 а.с.130-131).

З медичної карти амбулаторного хворого оглянутою у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 20.03.2015 була оглянута сімейним лікарем. Описано скарги на слабкість, задишку, біль суглобах рук та ніг. В діагнозі, окрім соматичного діагнозу ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба...судинна деменція (т.1 а.с.23). Із запису огляду датованого 06.05.2015 вбачається: огляд вдома «скарги на періодичну збудженість, погану пам`ять, буйність, дезорієнтування в часі та просторі, АТ 140/90». Діагноз: «судинна деменція. ІХС, Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія, помірна за рівнем АТ» (т.1 а.с.24). Із запису огляду від 08.12.2016 вбачається, що був встановлений діагноз: «Стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз, артеріальна гіпертензія». Описано скарги на збудження, дезорієнтована в часі та просторі, стан хворої погіршився біля 6 міс. АТ 160/100. Не орієнтується в часі та просторі, не впізнає родичів. Діагноз: «стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія». Запис огляду від 19.10.2017: «виклик додому. Скарги (зі слів невістки) на температуру до 38,5° С, відсутність контакту. Об`єктивно: стан важкий. В мовний контакт не вступає. В легенях зліва дихання ослаблене. Діяльність серця ритмічна. АТ=130/50. Діагноз: ДЕП III ст. Церебральний атеросклероз. Негоспітальна пневмонія зліва». Дано призначення. Останній запис датований 21.10.2017 посмертний епікриз: знаходилась під наглядом сімейного лікаря багато років. Постійно лікувалася амбулаторно. Неодноразово оглядалася вдома. Потребувала стороннього догляду. Стан поступово погіршувався. Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома. Видано довідку про смерть. Діагноз: «Атеросклероз III з пер. ураженням судин серця. ХНКІІІ».

З копії консультативного висновку лікарської консультативної комісії №683 Острозького РЦПМД від 08.05.2015 встановлено діагноз: «ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія II ст., помірна за рівнем AT. ХНН ПА ст. Судинна деменція. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС II ст. Поліартралгія. Поширений остеохондроз хребта. Висновок: нездатна до самообслуговування. Потребує постійного стороннього догляду» (т.1 а.с.15).

З копії консультативного висновку лікарської консультативної комісії №204/1369 Острозького РЦПМД від 08.12.2016 встановлено діагноз: «Стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія II, 2 ст. ризик судинних ускладнень. ХНН ПА ст. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС II ст. Поширений остеохондроз хребта. Висновок: потребує постійного стороннього догляду та нездатна до самообслуговування (т.1 а.с.16).

З листа КЗ Острозька ОПЛ вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька м. Острог, в період з 01.01.2014 по 21.10.2017 перебувала на лікуванні два рази, а саме: з 12.01.2017 по 03.02.2017, з 07.02.2017 по 22.02.2017. «Д» облік ведеться по місцю проживання у райпсихіатра. (т.1 а.с.18).

З листа Острозької ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 перебувала на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Острозької ЦРЛ з березня 2015 року. 23.03.2015 року пацієнтку було оглянуто лікарем-психіатром консультативної поліклініки ОСОБА_28 за адресою м.Острог, вул.Весняна, 7, за присутності сусідки та родички. Попередньо пацієнтка оглядалась дільничним терапевтом. Лікарем-психіатром було встановлено попередній діагноз: Розлади особистості та поведінки внаслідок судинного враження головного мозку з вираженими мне стичними розладами. Рекомендовано дообстеження з ціллю уточнення діагнозу: огляд лікарем-неврологом, електроенцефалографія, реоенцефалографія, комп`ютерна томографія головного мозку та з`явитись на контрольний огляд через 2 тижні. В подальшому, ні сама пацієнтка, ні її родичі, для призначення лікування вище згаданій особі в психіатричний кабінет Острозької ЦРЛ не звертались» (т.1 а.с.129).

З висновку судово-психіатричного експерта №188/18 від 31.08.2018 встановлено, що ОСОБА_4 хворіла на психічну хворобу та наявних у неї психічний розлад мав істотний вплив на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при складанні заповіту на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Острозького МНО Рівненської області Конщук Л.М. 06.08.2015. (а.с.145-148 т.1)

З висновку судово-психіатричного експерта №02/К від 17.01.2020 встановлено, що ОСОБА_4 , станом на 06.08.2015, на момент укладення нею заповіту, страждала тяжким психічним розладом у формі судинної деменції, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.22-30 т.2)

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто вчиняючи правочин, фізична особа повинна усвідомлювати значення своїх дій та мати можливість керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі спадкування Відповідачем майна померлої, ОСОБА_4 , мої спадкові права як спадкоємця за законом будуть порушені, а тому я маю право на звернення до суду із позовом про визнання недійсним заповіту.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за № 9, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст. 105 чинного ЦПК України, зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст.89 чинного ЦПК України. При розгляді справ за позовами визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст. 105 чинного ЦПК України, за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Крім того, Верховний суд України в п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, зазначив, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та відповідно до обставин справи, оспорюваний заповіт повинен бути визнаний недійним.

Окрім того відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі. Заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочинну є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

При таких обставинах, з підстав наведених вище, вважаю, що оскільки ОСОБА_4 не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в момент складання заповіту, а тому необхідно визнати недійсним односторонній правочин яким є заповіт внаслідок того, що ОСОБА_4 вчинивши вказаний вище правочин не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Окрім того, враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, тому накладений арешт відповідно до ухвали суду від 27.04.2018 необхідно скасувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.203, 215, 225, 1257 ЦК України, ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Конощук Ларисою Михайлівною 06 серпня 2015 року за реєстровим номером 1112.

Скасувати арешт з садибного (індивідуального) житлового будинку з надвірними будовами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2020 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.