Справа №133/1770/19
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.20 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А

при секретарі Полонській Н.М.

позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача адвоката Голівського В.В.

представника відповідача Гуп`яка В.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 10 від 10.04.2014, -

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 10.04.2014 в частині надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,16 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; зобов`язати Вернигородоцьку сільську раду Козятинського району Вінницької області розглянути заяву про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та покласти на відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що рішенням Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 10 від 10.04.2014 їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0.16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Однак, вона не погоджується з даним рішенням з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , яка користувалася прибудинковою земельною ділянкою.

09.06.2011 вона стала власником всього будинку повністю, відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду від 06.12.2010 № 2-950/10 р.

До неї перейшло право користування земельною ділянкою в тих же розмірах та на тих же умовах, що нею користувалася її мати відповідно до чинного на той час законодавства.

Згідно листа № 72 від 26.04.1978 голови колгоспу ім. 21 З`їзду КПРС с. Вернигородок за двором її матері по АДРЕСА_1 по земельній шнуровій книзі рахувалося 0,36 га. Після будівництва дитсадка та очисних споруд ця площа зменшилася до 0,25 га. Такий розмір земельної ділянки та її цільове призначення не змінювалося і існує дотепер.

Таким чином, площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка надана їйдля обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд значно менша від розмірів земельної ділянки, яка надавалась та перебувала у користування її матері ОСОБА_3 .

Вона отримала рішення Вернигородоцької сільської ради від 10.04.2014 № 10 16 сесії 6 скликання «Про надання земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку».

Цим рішенням сільська рада знову надала їй земельну ділянку розміром 0,16 га, а не 0,25 га, що не було виконанням постанови Козятинського міськрайонного суду № 2а-121/10 від 26.10.2010 за її юридичним змістом.

Дане рішення сільської ради суперечить чинному законодавству, оскільки знову безпідставно, без обґрунтування відповідач не зазначає, чому надається дозвіл на розробку технічної документації на ділянку меншої площі, ніж вказано в заяві та дозволено Земельним кодексом.

Вона звернулася до Вернигородоцької сільської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, якою користувалася її мати, власниця будинку, який вона успадкувала весь повністю і право користування цією ділянкою перейшло до неї в розмірі 0,25 га та розташування якої, відповідає фактичному, починаючи з 1978 р.

10.04.2014 Вернигородоцька сільська рада Козятинського району Вінницької області на 19 сесії 6 скликання заслухавши та обговоривши інформацію сільського голови Гуп`яка В.П. стосовно надання їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи рішення Козятинського міжрайонного суду від 06.12.2010 справа № 2-950/10р прийняла рішення № 10, відповідно до якого скасувала рішення 13 сесії 4 скликання від 02.12.2004 про надання їй земельної ділянки, площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 та надала їй дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,16 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

В рішенні не наводяться будь-які мотиви, керуючись якими Вернигородоцька сільська рада відмовила в наданні дозволу на розробку технічної документації з відведення земельної ділянки площею 0,25 га.

При цьому, приймаючи таке рішення, відповідачу було відомо про обставини того, що спадкодавець, попередній користувач земельної ділянки, її мати, ОСОБА_3 не приватизовувала будь-яких земельних ділянок, в тому числі і присадибної та не відмовлялася від наданої їй у користування присадибної земельної ділянки, розміром 0,36 га.

Оскаржуване рішення Вернигородоцької сільської ради є необґрунтованим, оскільки прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Висновок, який міститься у рішенні, про те, що розмір земельної ділянки 0,16 га, на яку позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення, є цілком достатнім для обслуговування житлового будинку, який належить їй, є необґрунтованим, оскільки непідтверджений жодними прийнятними доводами.

15.07.2019 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено в порядку загального позовного провадження.

Позивач та її представник - адвокат Голівський В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - сільський голова Гуп`як В.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Земельна ділянка, яка належала матері позивачки за адресою АДРЕСА_1 по Земельно кадастровій книзі рахується 0.16га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд. Сільська рада лише в 1992 році стала розпорядниками земель. До цього землями розпоряджався колгосп. За заявою ОСОБА_1 на виконання рішення Козятинського міськрайонного суду від 2010року ОСОБА_1 надавалась земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд у розмірі 0.25 га двома кусками, один 0.16 га біля будинку, інший- 0.07га в іншому місці, неподалік будинку ОСОБА_1 . Проте позивачка відмовилась від отримання 0.07 га в іншому місці. Біля будинку ОСОБА_1 за зазначеною вище адресою є в наявності лише 0.16 га, вільної суцільної земельної ділянки, яку можна було б виділити ОСОБА_1 у розмірі 0.25 га біля будинку АДРЕСА_1 , немає. Земельний кодекс передбачає, що сільські ради надають у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд до 0.25 га. Таким чином, сільська рада не порушувала права ОСОБА_1 , землю у останньої не забирала, а виділила у такому розмірі, який є в наявності біля успадкованого нею будинку. Земля збережена та знаходиться у користуванні ОСОБА_1 . Хоча і цю земельну ділянку позивачка не використовує за призначенням, близько 15 років вона її не обробляє, земельна ділянка поросла бур`янами.

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , яка користувалася прибудинковою земельною ділянкою в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вернигородоцької сільської ради народних депутатів 28.10 1992 за реєстровим № 33, яким усе своє майно заповіла дочкам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.50).

Відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду від 06.12.2010 у справі № 2-950/10р. за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спадкового майна, яке складається з житлового дерев`яного-валькованого будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового дерев`яного-валькованого будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з виплатою грошової компенсації вартості цієї частини ОСОБА_5 .

Згідно листа № 72 від 26.04.1978 голови колгоспу ім. 21 З`їзду КПРС с. Вернигородок за двором ОСОБА_3 вбачається, що дерева, декоративні і фруктові, що росли дійсно на віддалі 5-6 м від хати зрубані не тому, що на такій віддалі від хати ведеться будівництво, а тому що вони перешкоджали роботі будівельних механізмів. Оцінка невикористаних затрат зроблена комісією в присутності головного землевпорядчика району, головного економіста колгоспу, депутат с/ради в присутності ОСОБА_3 з оцінкою. Остання згідна і підписала акт. На день перевірки листа в присадибному користуванні ОСОБА_3 залишилася ділянка, площею 0,19 га та 0,36 га. Після будівництва дитсадка та очисних споруд ця площа зменшилася на 0,17 га, та стала 0,25 га.

Згідно довідки від 01.03.1989, виданої виконкомом Вернигородоцької сільської ради народних депутатів, вбачається те, що згідно шнурової книги колгоспу за господарством ОСОБА_3 закріплено землі 0,36 га.

Відповідно до акту обміру земельної ділянки від 02.03.1989, складеного

комісією в складі голови Вернигородоцької сільської ради Козятинського району

Вінницької області, голови земельної комісії колгоспу ім. XXV з`їзду КПРС, власника

садибної ділянки ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_1 ,

відповідно якого розмір земельної ділянки ОСОБА_3 станом на дату складання акту

становить 0,248 га.

З архівного витягу протоколу № 12 від 22.11.1989 засідання правління колгоспу ім. ХХІ з`їзду КПРС с. Вернигородок вбачається, що заяву ОСОБА_3 було задоволено і надано їй земельну ділянку в розмірі 0,33 га.

Рішенням 1 сесії 23 скликання Вернигородоцької сільської ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області від 23.04.1998 було розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання земельної ділянки, зайнятої шкільним садом. У вказаному рішенні встановлено, що в 1976 році із загальної ділянки матері позивачки - ОСОБА_3 , розміром 0,36 га було вилучено 0,17 га під будівництво дитячого садка. Дане вилучення було проведено з погодженням власниці земельної ділянки - ОСОБА_3 . Недостаюча земельна ділянка була надана по сусідству з земельною ділянкою ОСОБА_3 , від якої остання пізніше відмовилася. Згідно із записом в шнуровій книзі від 14.12.1992 біля хати ОСОБА_3 рахувалося 0,16 га.( а.с.52 ).

З матеріалів справи вбачається, що згідно особового рахунку НОМЕР_1 , ОСОБА_3 належала спочатку земельна ділянка, площею 0,10 га, потім - 0,16 га (а.с.53-54).

Актом від 03.06.2004 складеним комісією в складі сільського голови с. Вернигородок ОСОБА_9, голови узгоджувальної земельної комісії ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_1 встановлено, що було проведено обмір земельної ділянки останньої. При обмірі було зафіксовано, що площа земельної ділянки землекористувача ОСОБА_1 складає 0,16 га. (а.с.57).

Згідно земельно-кадастрової книги під записом № 88 видно, що матері позивача - ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 0,16 га (а.с.43-44).

Згідно земельно-кадастрової книги Козятинського району Вінницької області 2001-2005 року під записом 100 ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 0,16 га (а.с.46-48).

Рішенням 13 сесії 4 скликання Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 02.12.2004, було розглянуто заяву ОСОБА_1 та встановлено наступне. На день смерті ОСОБА_3 згідно землекадастрової книги за домогосподарством останньої рахувалося 0,16 га землі, яка не було передана у приватну власність та те, що будівлі успадковані в рівних долях двома особами, одній з яких у власність надано 0,08 га біля успадкованого будинку. ОСОБА_1 було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 0,08 га для обслуговування 1/2 частини житлового будинку і господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 . Відмовлено ОСОБА_1 наданні у власність земельної ділянки, розміром 0,09 га (садок), так як дана земельна ділянка рахується за територією Вернигородоцької загальноосвітньої школи (а.с.51).

Позивач, не погодившись із діями відповідача, за захистом своїх прав звернулася до суду. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 2а-121/10 від 26.10.2010 визнано незаконним та скасовано рішення Вернигородоцької сільської ради від 17.08.2009 про відмову у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки. Вернигородоцьку сільську раду зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання останній у власність земельної ділянки для обслуговування будинку відповідно до чинного законодавства. Судом було встановлено, що Вернигородоцька сільська рада Козятинського району Вінницької області не надала доказів того, що суміжна земельна ділянка, яка розташована біля будинку позивача по АДРЕСА_1 , знаходиться в користуванні у Вернигородоцькій середній школі на відповідних правових підставах (державний акт на землю, чи інші правовстановлюючі документи на землю), тому школа є неналежним користувачем, а тому, таке обґрунтування у відмові в наданні позивачу земельної ділянки є не обґрунтованим, тому рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 17.08.2009 в частині відмови в наданні останній земельної ділянки визнано незаконним та скасовано.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства України від 13.06.2012 № 33-6-12/2866 вбачається, що Вернигородоцька сільська рада виконала постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від № 2а-121/10 від 26.10.2010 не у повній мірі, оскільки земельна ділянка, пропонована ОСОБА_1 вказаним рішенням для передачі у власність, знаходиться в іншому, ніж будинок місці, що є порушенням ст. 120 Земельного кодексу України. Правовстановлюючі документи на частину земельної ділянки, орієнтовною площею 0,09 га, на якій ростуть плодові дерева, відсутні. Інспекція не вбачає підстав для відмови у передачі ОСОБА_1 у власність частини земельної ділянки, на якій ростуть плодові дерева, орієнтовною площею 0,09 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Також, відсутнє рішення уповноваженого органу про зміну цільового призначення частини земельної ділянки 0,009 га з земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на землі для садівництва.

Рішенням 19 сесії 6 скликання Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 10 від 10.04.2014 про надання земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку встановлено наступне. Розмір земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок є меншим (0,16 га), так як з двох сторін земельна ділянка обмежена дорогами, а з двох інших - земельною ділянкою, на яку виготовлено державний акт, що посвідчує право власності сусіди ОСОБА_7 , Вернигородоцька сільська рада. Таким чином, на сесії було вирішено: рішення 13 сесії 4 скликання від 02.12.2004 про надання ОСОБА_1 їй надано дозвіл земельної ділянки, площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 - скасувати. Надати позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку, площею 0.16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Позивач знову не погодилася з рішенням відповідача та звернулася до суду з наступними вимогами: визнати, що на момент смерті ОСОБА_3 в користуванні останньої була земельна площею 0,36 га ( по АДРЕСА_1 ); внести зміни до рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 10.04.2014 в частині розміру виділеної земельної ділянки з 0,16 га на 0,25 га.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Вищий Адміністративний суд України своєю ухвалою від 21.07.2016 ухвалив: касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до

Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання

дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії у частині

позовних вимог про визнання того, що на момент смерті матері позивача - ОСОБА_3

земельна ділянка, на якій розташований будинок по

АДРЕСА_2 , складала 0,25 га - скасовано та провадження у

цій частині закрито. Роз`яснено, що позов у цій частині підлягає вирішенню загальним судом у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно листа Козятинської РДА № 5-Ш-75-7/07.20 від 24.09.2018 Вернигородоцькому загальноосвітньому навчально-виховному комплексу І-Ш ступенів «Школа-дитячий садок» рішенням Вернигородоцької сільської ради від 05.07.2016 № 30 надано в користування 3,1908 га. До цієї площі не входить ділянка під фруктовим садом, хоча навчальний заклад щороку прибирає в саду та обрізає дерева, адже ця територія 0,09 га закріплена для благоустрою за Вернигородоцькою школою відповідно до плану формування території сільської ради від 05.07.2016 № 30.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Відповідно до ст. 67 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) розмір ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Також повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені статтею 12 Земельного кодексу України.

Зокрема, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл. селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається ст. 111 Земельного кодексу України.

Особа, зацікавлена в одержанні у власність або користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею ст. 186 ЗК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу тричі було запропоновано надати частину земельної ділянки в іншому місці, ніж розташована основна частина земельної ділянки останньої. Однак, ОСОБА_8 відмовлялася від вказаних варіантів, мотивуючи це тим, що надана частина земельної ділянки має розташовуватися поряд з належним останній будинком.

Суд зазначає, що рішення 19 сесії 6 скликання Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 10 від 10.04.2014 про надання земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку - мотивоване та винесено правомірно згідно чинного законодавства України. В рішенні чітко роз`яснено, чому ОСОБА_1 не представляється можливим надати більший розмір земельної ділянки біля будинку останньої. Надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку, площею 0.16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Але, розширити існуючу земельну ділянку не представляється можливим, так як з двох сторін земельна ділянка обмежена дорогами, а з двох інших - земельною ділянкою, на яку виготовлено державний акт, що посвідчує право власності сусіди ОСОБА_7 , Вернигородоцька сільська рада.

Крім того, земельнаділянка під фруктовим садом, площею 0,09 га закріплена для благоустрою за Вернигородоцькою школою відповідно до плану формування території сільської ради від 05.07.2016 № 30.

Зменшення площі земельної ділянки з 0,25 га до 016 га було погоджено з попереднім власником - матір`ю позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується наступними письмовими доказами по справі: листом № 72 від 26.04.1978 голови колгоспу ім. 21 З`їзду КПРС с. Вернигородок; рішенням 1 сесії 23 скликання Вернигородоцької сільської ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області від 23.04.1998; даними особового рахунку НОМЕР_1 ; актом від 03.06.2004; земельно-кадастровою книгою під записом № 88; земельно-кадастровою книгою Козятинського району Вінницької області 2001-2005 року під записом 100.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 10.04.2014 в частині надання останній дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,16 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд - задоволенню не підлягає.

Суд не може прийняти до уваги надані позивачем : лист № 72 від 26.04.1978,

довідку від 01.03.1989, виданої виконкомом Вернигородоцької сільської ради народних депутатів, про те, що згідно шнурової книги колгоспу за господарством ОСОБА_3 закріплено землі 0,36 га. , акт обміру земельної ділянки від 02.03.1989, що розмір земельної ділянки ОСОБА_3 станом на дату складання акту становить 0,248 га., архівний витяг з протоколу № 12 від 22.11.1989 засідання правління колгоспу ім. ХХІ з`їзду КПРС с. Вернигородок про надання ОСОБА_3 земельну ділянку в розмірі 0,33 га., оскільки з 1992 року Вернигородорцька сільська рада стала розпорядником земель і в погосподарських книгах, які були передані в сільську раду за ОСОБА_3 біля будинку по АДРЕСА_1 рахувалось 0.16 га землі. Внесення змін щодо розміру земельної ділянки за зазначеною адресою у зазначені книги постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2014 року було відмовлено.

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Вернигородоцької сільської ради від 10.04.2014 задоволенню не підлягають, тому, позовна вимога в частині зобов`язання Вернигородоцької сільської ради розглянути заяву про надання позивачці дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж та видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0.25 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з аналізу позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що жодних порушень при винесенні рішення № 10 від 10.04.2014 відповідачем допущено не було, а тому, позовні вимоги ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові на позивача. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 76-80, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81, ст. ст. 263, 265, 274 ЦПК України, суд - -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 10 від 10.04.2014 - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні виготовлено вступну та резолютивну частину рішення строк на апеляційне оскарження рахувати з дати виготовлення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде виготовлено 10 лютого 2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

31.01.20