Справа № 697/3105/19
Провадження № 2/697/189/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Русакова Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи Служби у справах дітей Канівської РДА - Давиденко К.В., Лозицької І.В.

представника третьої особи виконавчого комітету Таганчанської сільської ради - Жорняк Н.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Канівська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Виконавчий комітет Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади, Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Канівська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області,Виконавчий комітет Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади, Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своєї дитини. Батько дитини, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є рідним братом вказаної дитини. ОСОБА_5 більше року перебувала на утриманні та вихованні її діда та баби, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вихованням та утриманням дитини займалися баба та дід. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 Її дід, ОСОБА_8 , за станом здоров`я самостійно не може займатися вихованням та утримання своєї онуки. На даний час про неповнолітню ОСОБА_5 піклується її старший брат позивач по справі - ОСОБА_1 Відповідач, ОСОБА_2 проживає у м. Каневі, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний та аморальний спосіб життя. На даний час її місце проживання не відоме. Вона не приймає участі в утриманні своєї доньки, не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє материнської турботи про дочку, взагалі не спілкується з нею. В зв`язку з невиконанням відповідачкою батьківських обов`язків позивач звернувся до суду із позовною заявою щодо позбавлення громадянки ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 .

Представники третьої особи служби у справах дітей Канівської РДА в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову.

Представник третьої особи виконавчого комітету Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Канівської РДА в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі не заперечували щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Канівського міськрайонного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Черкаській області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, заслухавши думку учасників справи, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини.

За даними свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 09.03.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 3 від 09.03.2005 року.

Батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть долученого до матеріалів справи (а.с.8).

Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З матеріалів справи встановлено та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_5 , проживає за адресою: с. Таганча, Канівського району разом зі своїм дідусем . На даний час про неповнолітню ОСОБА_5 піклується її старший брат позивач по справі - ОСОБА_1 .

Мати дитини вихованням та забезпеченням дитини не займається.

З інформації наданої Таганчанською загальноосвітньою школою І-Ш ступенів імені С.К. Федоренка Канівської районної ради Черкаської області від 10.12.2018 № 91, вбачається, що ОСОБА_5 навчається у 9 класі даного навчального закладу. Її мати, ОСОБА_2 , не цікавиться навчанням та вихованням доньки, її успішністю в навчанні та поведінкою дитини в школі. Вона не відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, не підтримує спілкування з адміністрацією закладу та вчителями доньки. Дитина постійно проживає у сім`ї бабусі та дідуся (а.с.9).

Як вбачається з висновку Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні доньки, тому вважають за доцільне та таким що відповідає інтересам дитини, позбавити її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ( а.с.31-33).

На підтвердження цього висновку в матеріалах справи знаходиться акт обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: с. Таганча, Канівського району, Черкаської області від 27.11.2019 року, які свідчать про те, що дитина проживає в будинку дідуся, де є всі необхідні для проживання меблі, в наявності є побутова техніка, дитина повністю забезпечена одягом і всіма необхідними для життя і навчання речами, мати дитини в даному будинку зареєстрована проте постійно відсутня, місце перебування її невідоме (а.с.15).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 з якої вбачається, що вона бажає проживати та виховуватися в сім`ї свого брата ОСОБА_1 та не заперечує щодо призначення його її піклувальником (а.с.18).

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконує свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні доньки, не утримує її та не спілкується з нею, вживає алкогольні напої, вихованням неповнолітньої ОСОБА_3 займається брат ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свою неповнолітню доньку, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав та з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4-13,76-89,200, 206, 258-273, 280 ЦПК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, ст. ст. 150, 155, п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.166, ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Канівська районна державна адміністрація, Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Виконавчий комітет Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади, Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої в с. Таганча, Канівського району, Черкаської області аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 09.12.2019 року і до її повноліття, шляхом перерахування на особистий рахунок дитини.

Передати неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації Черкаської області на час до прийняття рішення про подальше її влаштування.

Зобов`язати Канівський міськрайонний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( актовий запис № 3 від 09.03.2005 року).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 проживаючої в АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 1536,80 грн. на користь держави

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.02.2020 року.

Головуючий підпис Г . С . Русаков