КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/2884/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., із участю секретаря Новікової Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» до ОСОБА_1 , державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни про визнання угоди недійсною і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсною кооперативну угоду про сплату пайового внеску та надання нежитлового приміщення №3/13 від 01 серпня 2013 року, що укладена між ним та ОСОБА_1,

скасувати рішення державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за нею права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ,

стягнути солідарно з відповідачів на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 16 858,80 грн.

Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду з вимогами про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 .

На обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначив, що захід забезпечення позову відповідає предмету позову та, водночас вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

У разі невжиття заходів забезпечення позову Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» буде змушений звертатись до суду з віндикаційним позовом до осіб, які можуть набути право власності на це майно, а отже, як наслідок, не тільки ускладнить відновлення порушених прав, але й також матиме негативні наслідки для осіб, які отримали право власності на вказане майно, поза волею та в порушення прав та законних інтересів позивача, як власника майна.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 .

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивачем є обґрунтованим і співмірним із заявленими позовними вимогами.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та ( або ) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 09 вересня 2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсною кооперативну угоду про сплату пайового внеску та надання нежитлового приміщення №3/13 від 01 серпня 2013 року, що укладена між ним та ОСОБА_1,

скасувати рішення державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за нею права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ,

стягнути солідарно з відповідачів на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 16 858,80 грн. ( а.с. 1-6 ).

Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду з вимогами про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ( а.с. 36-37 ).

Також, судом встановлено, що відповідно до кооперативної угоди №3/13 від 01 серпня 2013 року, укладеною між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» та ОСОБА_1 визначено відносини сторін, пов`язані з оплатою ( внесенням ) пайового внеску та інших внесків, які є обов`язковою умовою членства в кооперативі, та підставою отримання на праві власності спірного нежитлового приміщення №1 ( а.с. 10-16 ).

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав та нерухомого майна, 02 червня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ( а.с. 23-24 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» про забезпечення позову задоволено ( а.с. 47-49 ).

Накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 ( там же ).

При цьому, постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст.ст. 149-154 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Також, з точки зору апеляційного суду, місцевим судом вірно встановлено, що між сторонами наявний спір та існує реальна загроза невиконання, утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчуження вказаного майна на користь третіх осіб.

Разом з тим, обраний заявником вид забезпечення позову відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України та є співмірним із заявленими вимогами, враховуючи заявлені вимоги.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 149-151 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

Інші мотиви, зазначені в апеляції, зокрема, про те, що доводи заяви про забезпечення позову з приводу можливого відчуження спірного приміщення ґрунтуються на припущеннях, предметом спору не є житлове приміщення, суду не було повідомлено про наявність арешту накладеного в рамках іншої справи, обраний спосіб забезпечення позову неспроможний забезпечити фактичне виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновок суду першої інстанції про обґрунтованість поданої заяви.

Доводи відзиву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» на апеляційну скаргу ( а.с. 79-81 ), зокрема про те, що застосування заходу забезпечення позову буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, захід забезпечення позову відповідає предмету позову, вжиття такого заходу не зумовлює фактичне вирішення спору по суті, невжиття заходів забезпечення позову сприятиме зверненню до суду з іншим позовом, в разі відчуження спірного приміщення, на переконання апеляційного суду, є обґрунтованими та спростовують доводи апеляційної скарги.

Разом з тим, суд другої інстанції, відповідно до ст. 127 ЦПК України вважає за необхідне продовжити строк для подачі цього відзиву, що визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року ( а.с. 69-70 ), оскільки кооператив не мав можливості своєчасно його ( відзив ) подати ( а.с. 77 ).

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітневий дім» до ОСОБА_1 , державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни про визнання угоди недійсною і скасування рішення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура