ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4855/20 Справа № 215/6928/19 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/6928/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року, яка ухвалена суддею Камбул М.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10.01.2020 року, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.01.2020 року від відповідача надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі, оскільки рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2019 року по справі №210/2535/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «КЗРК», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я відмовлено, рішення набрало законної сили 02.04.2019 року, у зв`язку з чим просив закрити провадження по справі.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я закрито, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просивскасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що позовна заява стосувалась роботи в Державному підприємстві Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту, яке є ліквідованим, не маючи правонаступників, капіталізація платежів якого не була проведена і тому регресна вимога була подана до відповідача, з підстав, передбачених іншими системно пов`язаними між собою нормативно - правовими актами, згідно яких, якщо при ліквідації підприємства капіталізація платежів у відшкодування шкоди не проведена, регресна вимога подається до органів державного соціального страхування. При ліквідації, банкрутстві, реорганізації підприємства потерпілій подає заяву правонаступникові, а в разі його відсутності - органові державного соціального страхування.

Проте, у рішенні, на яке посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, підстави звернення до суду інші, оскільки звернення до відповідача - Фонду, відбулось з підстав, передбачених профільним Законом - Законом України «Про загальнообов`язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили страту працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105- ХІV.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Лутоніну Н.В. , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, суд першої інстанції виходив з того, що вже є рішення, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий спір і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту прав та охоронюваного законом інтересу.

Отже, тотожність предмета позову означає тотожність вимоги, з якою позивач звернувся до суду у позовах, а тотожність підстав позову - це тотожність обставин, на яких ґрунтуються відповідні позовні вимоги.

При цьому, не вважаються тотожними спори, які співпадають за предметом і підставою, але пред`явлені із зміненим суб`єктивним складом. Також, не вважаються тотожними спори між тими самими сторонами, якщо змінилися предмет або підстава позову. Питання тотожності вирішується не лише за загальними ознаками предмета позову, але й за його конкретним змістом.

Таким чином, суд закриває провадження у справі в тому разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий спір і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Однак, закриваючи провадження по справі з підстав, передбачених вказаною нормою процесуального права, суд без врахування наведених положень помилково прийшов до висновку про наявність рішення в іншій справі, що набрало законної сили, з тотожними одночасно в обох справах підставами, сторонами і предметом позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 02.04.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 26.11.2019 року до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року провадження по вищевказаній справі закрито, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Дніпровським апеляційним судом для повного та об`єктивного розгляду цивільної справи, під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, була витребувана з Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільна справа № 210/2535/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Як вбачається з матеріалів обох справ,обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту прав та охоронюваного законом інтересу відрізняються, і висновок суду першої інстанції про тотожність цих позовів є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що позовні вимоги до відповідача щодо відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я не є тотожними, колегія суддів вважає прийнятними, оскільки в обох справах різні підстави позову, що не вказує на тотожність позовів.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З наведеного слідує, що закриття провадження судом першої інстанції на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, без законних на те підстав, є порушенням конституційних прав позивача в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України., відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року скасувати.

Повернути матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено17 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: