Справа № 236/2844/19
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю: секретаря Олійник С.М.,

представника позивачки адвоката Рогова О.А.,

представника Лиманської міськради Анацького С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву представника відповідача адвоката Корольової Олени Іванівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня», треті особи: Лиманська міська рада Донецької області, Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, про стягнення невиплаченої заробітної плати з відповідними доплатами та зобов`язання внесення запису до трудової книжки, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 Краснолиманським міським судом Донецької області ухвалено судове рішення по цивільній справі № 236/2844/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня», треті особи: Лиманська міська рада Донецької області, Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, про стягнення невиплаченої заробітної плати з відповідними доплатами та зобов`язання внесення запису до трудової книжки.

20.01.2020 до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Корольової О.І. про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якому представник просить стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня» понесені витрати в розмірі 10 840 грн. (а.с.190).

29.01.2020 до суду надійшли заперечення на заяву представника позивачки адвоката Рогова О.А., в якому представник заявлену суму необґрунтованою, завищеною, просить у відмовити у стягненні витрат а правничу допомогу у повному обсязі (а.с.218-221).

Ухвалою суду від 29.01.2020 заяву представника відповідача адвоката Корольової О.І. про ухвалення додаткового судового рішення прийнято до розгляду, судовий розгляд призначений на 06.02.2020 (а.с. 222).

Заявник адвокат Корольова О.І., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати заяву про ухвалення додаткового судового рішенняпро відшкодування витрат на правничу допомогу без її участі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогов О.А. заперечував, щодо задоволення заяви адвоката Корольової О.І. про стягнення витрат на правничу допомогу.

Предстаник Лиманської міької ради Анацький С.В. просив розглянути заяву ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу на розсуд суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням суду від 17.01.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня», треті особи: Лиманська міська рада Донецької області, Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, про стягнення невиплаченої заробітної плати з відповідними доплатами та зобов`язання внесення запису до трудової книжки відмовлено у повному обсязі. Вирішено питання щодо судового збору, який покладений на позивачку. При цьому з урахуванням заяви представника відповідача адвоката Корольової О.І., зробленої нею в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом при ухваленні даного рішення не вирішувалося.

Нормами частин 1-3 ст. 246 ЦПК України передбачено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 3 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимг ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи наведене, оскільки під час прийняття рішення по справі від 17.01.2020 не було вирішено питання про понесені відповідачем Комунальним некомерційним підприємством «Лиманська центральна районна лікарня» витрати за надання правничої допомоги, то заява представника відповідача адвоката Корольової О.І. про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу під час провадження є обґрунтованою та є підстави для прийняття додаткового рішення.

Згідно положень частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Представником відповідача з метою підтвердження витрат Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня» на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, надано такі документи: ордер про надання правової допомоги (а.с.95), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.96), договір про надання правової допомоги № 104/2019 від 26.09.2019 року, який укладений між відповідачем та адвокатом Корольовою О.І. (а.с.197-198), додаток до договору з детальним описом вартості послуг, які будуть надані (а.с. 196), рахунки від 10.10.2020 на 5000 грн. та від 17.01.2020 на 5840,80 грн. (а.с. 194-195), акт наданих послуг з детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом (а.с.193), платіжні доручення від 17.10.2019 № 324 на суму 5000 грн. та від 20.01.2020 №513 на суму 5840,80 грн. (а.с.191,192).

Відповідно до частин 5,6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивачки адвокатом Роговим О.А. суду надані заперечення щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, а саме: договір від 26.09.2019 укладений адвокатом з КНП «Лиманська ЦРЛ», в особі в.о. директора Сериці Л.В., а у відзиві та запереченні зазначено, що адвокат діє в інтересах КЛПЗ «Лиманська ЦРЛ»; в Акті наданих послуг зазначено директора КНП «Лиманська ЦРЛ» ОСОБА_3 В ОСОБА_4 Л.; вимога щодо стягнення з позивачки грошової суми у вигляді отримання позитивного результату у розмірі 5000 грн. є передчасною, оскільки рішення суду не набрало законної сили, крім того це не оговорено в договорі про надання правової допомоги; вартість складання відзиву та заперечень на відповідь у розмірі 1000 грн. не відповідають умовам договору, яким визначено, що вартість одного документу 25% розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже повинна складати 525,50 грн.; за договором розрахунок вартості годин надання послуг 40% від розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже за представництво інтересів в суді 840,80 грн. (а.с.218-221).

Суд відхиляє надані представником позивачки адвокатом Роговим О.А. заперечення з огляду на таке.

Первісно 25.07.2019 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Лиманська центральна районна лікарня».

25.10.2019 позивачка уточнила позовні вимоги, визначила відповідачем - Комунальне некомерційне підприємство «Лиманська центральна районна лікарня», яка згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб є правонаступником Комунального лікувально-профілактичного закладу «Лиманська центральна районна лікарня».

Ухвалою суду від 25.10.2019 замінено відповідача - комунальний лікувально-профілактичний заклад «Лиманська центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ: 01989839, місцезнаходження: 84401, Донецька область, місто Лиман, вул. Незалежності, 64) на його правонаступника - комунальне некомерційне підприємство «Лиманська центральна районна лікарня» , місцезнаходження: 84401, Донецька область, місто Лиман, вул. Незалежності, 64.

Вказане знайшло відображення в тексті судового рішення від 17.01.2020.

Договір від 26.09.2019 укладений адвокатом Корольовою О.І. з юридичною особою - комунальним некомерційним підприємством «Лиманська центральна районна лікарня». Юридична особа реалізує свої права та обов`язки через свої орган управління, що діють відповідно до статутних документів (ч.1 ст. 92 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому законодавство не містить вимоги переукладати договори при зміні осіб, що його підписали, отже заперечення представника позивачки щодо того, що договір про надання правової допомоги підписаний однією особою, а акт наданих послуг іншою, суд до уваги не приймає.

Згідно п. 4.2. Договору №104/2019 від 26.09.2019 гонорар адвоката складається з суми вартості послуг, тарифи, які узгоджені сторонами та зазначені в Додатку № 1 до цього договору (а.с.198).

Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг та є підставою для сплати гонорару (п. 4.5.)

Так, адвокат Корольова О.І. при укладанні договору про надання правової допомоги (додаток №1 до договору) визначила свої послуги наступним чином:

-зустріч, ознайомлення з документами, усна консультація - 40% від розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (одна година);

-підготовка та складання відзиву 1000 грн.;

-підготовка та складання заперечень на відповідь на відзив -1000 грн.; складання

-представництво та захист інтересів в суді першої інстанції - 3000 грн.,

-при отриманні позитивного результату - 5000 грн. (а.с.196).

Згідно акту наданих послуг від 17.01.2020 сторони договору №104/2019 від 26.09.2019 погодили надання та вартість наступних послуг адвоката:

-зустріч, ознайомлення з позовною заявою ОСОБА_1 , правовий аналіз, усна консультація - 840,80 грн. (тобто 40% від розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (одна година);

-складання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 1000 грн.;

-складання заперечення на відповідь на відзив -1000 грн.;

-представництво та захист інтересів в суді першої інстанції - 3000 грн.,

-за позитивний результат - 5000 грн. (а.с.193).

Аналіз зазначених документів свідчить, що обсяг і вартість наданих адвокатом Корольовою О.І. послуг відповідають умовам укладеного договору про надання правової допомоги, а отже представником позивачки не доведено не співмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Таким чином з наданих документів вбачається, що відповідачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 840,70 грн., при цьому, додані документи на переконання суду є достатніми доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена відповідачем у зв`язку з розглядом цивільної справи №236/2844/19.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Корольової Олени Іванівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня», треті особи: Лиманська міська рада Донецької області, Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, про стягнення невиплаченої заробітної плати з відповідними доплатами та зобов`язання внесення запису до трудової книжки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Лиманська центральна районна лікарня» (, місцезнаходження: 84401, Донецька область, місто Лиман, вул. Незалежності, 64) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Донецький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -