Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки - ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений 25.01.1999 року, яким заповів житловий будинок по АДРЕСА_2 , своєму сину ОСОБА_5 , а присадибну ділянку заповів ОСОБА_2 .

На день смерті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкрилася спадщина.

Позивачка стверджує, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину за заповітом, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , та не має претензій до спадкового майна.

06.05.2008 року сину спадкодавця - ОСОБА_5 - було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на компенсаційний рахунок №НОМЕР_2 в Державному ощадному банку України, Виноградівське відділення.

Оформлення спадщини за заповітом не здійснювалось.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 - батько позивачки.

Позивачці, як спадкоємиці першої черги за законом було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 19.12.2011 року на житловий будинок в АДРЕСА_3 , що ввійшов до складу спадщини, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_2 не прийняла спадщину за заповітом, до складу якої ввійшла земельна ділянка, то позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Однак отримала відмову, оскільки дане нерухоме майно охоплено заповітом.

Позивачка вважає, що вказана земельна ділянка ввійшла до складу спадщини, що відкрилася на день смерті її батька ОСОБА_5 , а її батько в свою чергу успадкував цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті його батька, а діда позивачки - ОСОБА_4 , у зв`язку із неприйняттям відповідачкою ОСОБА_2 спадщини за заповітом.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Дидинська Б.М. в судове засідання не з`явилися, однак представником позивачки подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 будучи належним чином, своєчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилися і від них не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй заяві.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.В.Паладь Виноградівського району помер ОСОБА_4 , дід позивачки ОСОБА_1

25.01.1999 року ОСОБА_4 залишив заповіт, яким заповів належний йому на праві особистої власності жилий будинок в АДРЕСА_2 з належними до нього надвірними спорудами своєму сину ОСОБА_5 , а присадибну земельну ділянку - ОСОБА_2 . Заповіт не змінено і не скасовано.

На день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

ОСОБА_5 , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - цілого компенсаційного рахунку №НОМЕР_2 та цілого компенсаційного рахунку №9155/1-414 в ВАТ Державний ощадний банк України.

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на охоплене заповітом майно не видавалося.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , ввійшла також земельна ділянка на території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,16 га, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.12.2001 року на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Великопаладської сільської ради Виноградівського району.

Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом на вказану земельну ділянку не видавалося.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем, що оформив право на майно, набуте в порядку спадкування зі складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.В.Паладь Виноградівського району помер ОСОБА_5 , рідний батько позивачки.

Заповіту не залишав.

Позивачка як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 , та їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий жилий будинок в АДРЕСА_3 .

Позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, що в свій час ввійшла до складу спадщини, що відкрилася на день смерті її діда та перехід прав на яку досі не оформлено, та отримала відмову державного нотаріуса Боричок К.В., мотивовану тим, що вказане нерухоме майно охоплено заповітом, посвідченим 25.01.1999 року, на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивач належними та допустимими доказами довів, що ОСОБА_2 , на користь якої було заповідано присадибну земельну ділянку, не прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті її діда ОСОБА_4 .

Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 - є його рідний син ОСОБА_5 . Відтак, ОСОБА_5 отримав та реалізував шляхом прийняття спадщини право на спадкування в тому числі майна, що охоплено заповітом та заповідане на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проте, ОСОБА_5 за життя не оформив правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,16 га, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.12.2001 року на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Великопаладської сільської ради Виноградівського району

Так, відповідно до приписів ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє ОСОБА_5 права на спадщину, набутого шляхом спадкування за законом вказаної земельної ділянки. Відтак, суд констатує, що відповідно до приписів ст.1218 ЦК України, вказана земельна ділянка ввійшла до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 .

Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 223, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_4 , право власності на земельну ділянку площею 0,16 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0020, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю IV-ЗК № 020155, виданого 12.12.2001 року на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Великопаладської сільської ради Виноградівського району від 30.03.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 171.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий Т. Ю. Левко