Справа № 399/368/20
Провадження №2/399/351/2020
18 серпня 2020 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КGН0А!00000119 від 18.10.2017 року ОСОБА_1 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.
Відповідач згідно умов договору отримав від АТ КБ "Приватбанк" у платне користування автомобіль марки Toyota, модель Corolla, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ: Хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ "Приватбанк". Пунктом 3 ч. 2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.
У порушення зазначених норм закону та умов Договору зобов`язання належним чином не виконані, в результаті чого 10.08.2019 р. відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу автомобіль позивачу.
Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони Лізингоодержувача визначені у ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.
У зв`язку із викладеним позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити.
Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує та просить розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, чому є підтвердження в матеріалах справи.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.10.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № КGН0А!00000119. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1393.
Відповідно до вказаного договору та додатків до нього, відповідач ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «Приватбанк" у платне користування автомобіль марки Toyota, модель Corolla, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ: Хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, який є невід`ємною частиною договору фінансового лізингу, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконанім договору.
Відповідно до пунктів 6.2.2 та 6.2.3. Договору фінансового лізингу № КGН0А!00000119 від 18.10.2017 р лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу та винагороду за користування предметом лізингу.
Пунктом 14.3 Договору фінансового лізингу № КGН0А!00000119 від 18.10.2017 року передбачено, що лізингові платежі включають в себе, в тому числі і винагороду за користування Предметом лізингу у розмірі 28 % річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу.
Як передбачено пунктом 9.2 вказаного вище договору фінансового лізингу, у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 Договору щодо сплати винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу, лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу
Пунктами 8.2.4 Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, а також повернути предмет лізингу.
Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Частиною 1 ст. 806 ЦК України, а також ч.2 ст.1Закону України "Про фінансовий лізинг передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до вимог передбачених ст.6 ЗУ «Про фінансовий лізинг істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізинг «одержувачу надається право користування предметом лізинг у (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст.16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Таким чином, судом встановлено, що 18.10.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № КGН0А!00000119, при укладенні вказаного договору сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ч.1 ЦК України).
Відповідно до акту прийому-передачі від 10.08.2019 року встановлено, що відповідач повернув позивачеві предмет лізингу, а саме автомобіль марки Toyota, модель Corolla, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ: Хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2102 грн.
Керуючись ст.ст.4, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя М.М. Лях