Справа № 500/5623/19
Провадження № 6/946/299/20
УХВАЛА

21 серпня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В поданні про тимчасову заборону виїзду ОСОБА_1 за межі України державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Одеса) зазначив, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 60706316 з виконання судового наказу №500/5623/19 виданого 27.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області.

За вказаним виконавчим документом стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ», юридична адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70, , на поточний рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_2 в Філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, , заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5113 (п`ять тисяч сто тринадцять) грн. 10 коп.; 3 % річних у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 75 коп., та інфляційні витрати у розмірі 125 (сто двадцять п`ять) грн. 32 коп.; судовий збір сплачений заявником в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 26.11.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В судове засідання старший державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О. не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з таких підстав.

Згідно з п. 4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України передбачає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов`язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Судом встановлено, що судовим наказом №500/5623/19 виданим 27.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ», юридична адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70, , на поточний рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_2 в Філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, , стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5113 (п`ять тисяч сто тринадцять) грн. 10 коп.; 3 % річних у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 75 коп., та інфляційні витрати у розмірі 125 (сто двадцять п`ять) грн. 32 коп.; судовий збір сплачений заявником в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп.

26.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60706316 з виконання судового наказу №500/5623/19 виданого 27.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області.

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що головним державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того факту, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим документом.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, що боржник повідомлений про наявність боргу, вручення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що дає підстави вважати, що боржник необізнаний про покладення на нього зобов`язання за судовим наказом №500/5623/19 виданого 27.08.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області.

Матеріали подання не містять посилання на докази умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, відсутні посилання на його пояснення з цього питання, попередження про можливість встановлення заборони виїзду, немає доказів того, що вручено виклик до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Факт наявності заборгованості не є безумовною підставою для застосування такого обмеження прав.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашиної О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лашина О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Я.Присакар