ПОСТАНОВА

іменем України

06 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/8508/18

провадження № 22-ц/4809/152/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кіровоградський кібернетико-технічний коледж в особі ліквідаційної комісії, Міська рада м. Кропивницький,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління освіти міської ради м. Кропивницький,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2019 року у складі судді Іванової Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу в особі ліквідаційної комісії, Міської ради м. Кропивницький про стягнення заборгованості по заробітній платі, допомоги на оздоровлення, компенсації за затримку виплати заробітної плати, індексацію грошових коштів.

В обґрунтування позову вказала, що 02 вересня 2013 року була прийнята на посаду викладача Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу (далі по тексту ККТК) згідно з наказом № 21-К. 28 лютого 2018 року на підставі наказу №11-к звільнена із займаної посади на виконання рішення Кіровоградської міської ради від 21 листопада 2017 року №1223 про ліквідацію коледжу до 1 березня 2018 року. ОСОБА_1 зазначила, що виплата всіх належних сум у день звільнення, в порушення ч.1 ст. 116 КЗпп України, проведена не була. В порушення статті 30 Закону України «Про оплату праці», статті 110 КЗпп їй також не були повідомлені загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розміри і підстави відрахувань із заробітної плати, а також сума заробітної плати, що належить до виплати. На виконання п.2 рішення міської ради від 21.11.2017 №1223 Управління освіти було зобов`язане у 2018 році профінансувати заборгованість із заробітної плати, відпускних з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам, з нарахуваннями на дані виплати. На виконання п.3 та пп.3 п.5 того ж рішення голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 був зобов`язаний забезпечити виплату заборгованості працівникам Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу. Згідно зі ст. 112 ЦК України ліквідаційна комісія коледжу повинна була, у першу чергу, задовольнити вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, разом з тим, зобов`язання сплатити заборгованість у сумі 44 665,41 грн. виконано не було.

01 лютого 2018 року на її зарплатну картку зараховано 43828,74 грн., тобто на 836,67 грн. менше, при цьому, знову не надано розшифровку за видами оплати праці, у зв`язку з чим та через систематичні порушення прав та інтересів 08 травня 2018 року вона направила заяву голові ліквідаційної комісії, копію - заступнику міського голови Дзюбі Н.Є., у якій вказала, що точний обсяг заборгованості їй досі невідомий, тому вона вимагає надати інформацію про свою заробітну плату з 01 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до ст.30 Закону «Про оплату праці»: загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат за кожен місяць, розмір і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, суму заробітної плати, що належить до виплати.

У відповідь позивач отримала довідку від 17 травня 2018 року №61/л.к., а також «Розрахункові листи» на 7-ми аркушах, де повідомлено, що станом на 28 лютого 2018 року заборгованість перед позивачем складала 43828,74 грн.

Накопичено цю суму за період з 01 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, тим самим, голова ліквідаційної комісії, як особа, відповідальна за виплату заборгованості, засвідчив, що заборгованості за час до 01 серпня 2016 року не існувало, а розрахунок в сумі 43828,74 грн. був остаточним, довідка від 17 травня 2018 року, як документ про заборгованість, є недійсною. Згідно із ст. 116 КЗпп, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином КЗпп забезпечує працівнику право та можливість отримати письмовий документ, за яким можна попередити чи вчасно оспорити порушення своїх прав. На виконання вказаних вимог Закону та навзамін грошової виплати 28 лютого 2018 року їй видано довідку за №43, яка стала одночасно і повідомленням про нарахування, і зобов`язанням сплатити 44665,41 грн. При цьому, довідка від 17 травня 2018 року не є законним повідомленням про нараховані суми, оскільки оформлена і надіслана більше ніж через місяць після виплати, тому є лише один документ, що свідчить про нарахування заборгованості станом на 28 лютого 2018 року і відповідає вимогам КЗпп - це довідка від 28 лютого 2018 року №43, тим самим, при виплаті заборгованості 12 квітня 2018 року їй не доплачено 836,67 грн. При цьому, у склад коштів в сумі 43 828,74 грн. не було нараховано та виплачено три види заборгованості: допомогу на оздоровлення, компенсацію втрати частини доходів через несвоєчасну їх виплату та індексацію грошових доходів за період з вересня 2013 року по січень 2017 року.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованість з індексації грошових доходів за період з вересня 2013 року по січень 2017 року складає 2486,86 грн., розмір компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну їх виплату становить 4 603, 39 грн. Допомога на оздоровлення складає 11 835,78 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з ККТК та Міської ради м. Кропивницький на її користь солідарно борг по заробітній платні в розмірі 836,87 грн., податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18% у сумі 150,64 грн. та військовий збір в розмірі 1,5 % у сумі 12,55 грн., борг з виплати допомоги на оздоровлення в розмірі 11835,78 грн., компенсацію за затримку виплати заборгованості в розмірі 4603,39 грн., індексацію грошових доходів в розмірі 2139,20 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості з компенсації за затримку виплати заборгованості у розмірі 4603,39 грн., та індексації грошових доходів в розмірі 2139,20 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 02 вересня 2013 року була призначена на посаду викладача ККТК на умовах контракту відповідно до наказу № 22-к (а.с.35).

Наказом ККТК від 28 лютого2018 року №11-К ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади викладача ККТК у зв`язку з ліквідацією ККТК згідно з п.1 ст.40 КЗпп України відповідно до рішення Кіровоградської міської ради десятої сесії сьомого скликання від 21 листопада 2017 року №1223 «Про ліквідацію ККТК», що підтверджується також записом в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.36).

Встановлено, що Кіровоградський кібернетико-технічний коледж діє на підставі Статуту, що затверджений рішенням Кіровоградської міської ради від 21 вересня 2010 року №3869, яким визначено, що коледж відноситься до вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації. Коледж фінансується за рахунок власних надходжень, тобто коштів, отриманих від надання освітніх послуг та інших джерел, не заборонених законодавством (а.с.66-88).

Оскільки коледж є комунальним закладом реєстрація та облік фінансових зобов`язань коледжу проводиться відповідно до вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби, затвердженого наказом Мінфіну України від 02.03.2012 №309, зареєстрованого у Мінюсті 20 березня 2012 року за №419/20732 (далі по тексту Порядок) органами Казначейства.

Даний Порядок визначає, що за спеціальним фондом бюджету розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні фінансові зобов`язання виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (відкритих асигнувань (виділених коштів), залишків коштів на спеціальних реєстраційних рахунках розпорядників бюджетних коштів (в частині власних надходжень) та бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів).

Питання виплати заробітної плати працівникам даного навчального закладу вирішувалось виключно керівником закладу, в межах коштів спеціального фонду, а саме : доходів коледжу від оплати за навчання студентів. Міська рада міста Кропивницького є засновником даного навчального закладу, Управління освіти Міської ради міста Кропивницький є органом, через який здійснюється фінансування бюджетних коштів, як розпорядником вищого рівня, але не є стороною трудового договору.

21 листопада 2017 року Кіровоградською міською радою прийнято рішення №1223 про ліквідацію ККТК (а.с.12-13).

Пунктом 7 зазначеного рішення визначено строк заявлення вимог кредиторів до Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу, що ліквідується, а саме два місяці з дня публікації повідомлення про припинення.

Відповідно до додатку до рішення від 21 листопада 2017 року №1223 створено склад ліквідаційної комісії ККТК. Головою комісії визначено Токарева ОСОБА_3 директора коледжу, а заступником - начальника відділу освіти Костенко Ларису Давидівну (а.с.14).

Згідно з довідкою ККТК Управління міської ради м. Кропивницький від 28 лютого 2018 року №43, виданої директором ККТК Токаревим О. ОСОБА_4 , станом на 28 лютого 2018 року заборгованість по заробітній платі працівнику ОСОБА_1 складає 44665,41 грн. (а.с.15).

Відповідно до довідки ККТК Управління міської ради м. Кропивницький від 17 травня 2018 року №61/л.к., виданої Головою ліквідаційної комісії ККТК Токаревим О.Ю., станом на 28 лютого 2018 року згідно з розрахунковими листами заборгованість по заробітній платі працівнику ОСОБА_1 складає 43828,74 грн., а саме: за період з серпня по грудень 2016 року у розмірі 9231,86 грн.; за період з травня по серпень 2017 року у розмірі 11 895,03 грн., за період з січня по лютий 2018 року у розмірі 22701,85 грн. Згідно з розрахунками централізованої бухгалтерії відділу освіти заборгованість по заробітній платі за період з 02 вересня 2013 року по 28 лютого 2018 року профінансована у повному обсязі в розмірі 43828,74 грн. (а.с.16)., які виплачені ОСОБА_1 12 квітня 2018 року (а.с.28). Зазначений факт позивачем не заперечувався.

Відповідно до акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 27 березня 2018 року №КР0320/388/АВ проведено інспекційне відвідування ККТК, з розділу ІІІ «Опис виявлених порушень» якого убачається, що у ході інспекційного відвідування ККТК було виявлено порушення вимог ч.2 ст.30 ЗУ «Про оплату праці». Перед ОСОБА_1 , яка була звільнена 28 лютого 2018 року відповідно до наказу від 28 лютого 2018 року №11-К, заборгованість з виплати заробітної плати станом на 1 березня 2018 року та на день перевірки складає за 2016 рік 9231, 86 грн., за 2017-2018 роки 34596,88 грн., тобто у загальному розмірі 43828,74 грн. (а.с.102-112).

Отже, перевіркою встановлено, що заборгованість з виплати заробітної плати позивачу складає 43828,74 грн., яка була повністю виплачена ОСОБА_1 12 квітня 2018 року, а тому доводи апеляційної скарги в частині стягнення боргу по заробітній платі у розмірі 836, 87 грн. не є обґрунтованими.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо стягнення боргу з виплати допомоги на оздоровлення у розмірі 11835,78 грн.

Виплати на оздоровлення не входять в структуру заробітної плати, а відносяться до категорії «матеріальна допомога».

Відповідно до пункту 1 статті 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при надані щорічної відпустки.

Виплата допомоги проводиться працівникам при надані чергових відпусток згідно з графіком їх надання. У випадках виплати компенсації за невикористану відпустку допомога на оздоровлення не виплачується .

Відповідно до ст.233 КЗпп України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про те, що їй не виплачувалась матеріальна допомога за період 2013-2017 роки, однак до суду з позовом звернулась у листопаді 2018 року, тобто з пропуском визначеного ст.233 КЗпп України строку. Поважних причин пропуску такого строку позивачем не наведено.

Отже, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дослідив письмові докази по справі.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо стягнення невиплаченої індексації грошових доходів та компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну їх виплату, виходячи з такого.

Вимогами частини шостої статті 95 КЗпп України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до статті першої якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Положеннями ст.34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі, з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати здійснюється на підставі Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, пунктом 3 якого визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про оплату праці», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

У ч.2 та ч.3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати, включаються до фонду додаткової заробітної плати.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» врегульовано виключно джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення.

Указаною нормою права визначено питання щодо того, за які кошти суб`єкти, на яких законом покладено обов`язок з проведення індексації грошових доходів населення за наявності підстав для її проведення, мають здійснювати відповідну індексацію.

Підстави для проведення індексації передбачені статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Частина перша ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що узгоджується з відповідними положеннями Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не пов`язують можливість здійснення індексації заробітної плати із наявністю чи відсутністю коштів у суб`єкта, на якого покладено обов`язок зі здійснення індексації грошових доходів населення, за наявності підстав для індексації, передбачених частиною першою статті 4 цього Закону.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 навела свої розрахунки та просила стягнути з відповідачів солідарно на свою користь у тому числі невиплачену індексацію грошових доходів у розмірі 2139,20 грн. та компенсацію втрати частини доходів через несвоєчасну їх виплату у розмірі 4603,39 грн., з якими колегія суддів погоджується, та які відповідачем не спростовані (а.с.4-8).

ККТК свій обов`язок із проведення відповідної індексації не виконало, що свідчить про порушення ним ст.116 КЗпП України щодо виплати ОСОБА_1 всіх сум, що належали їй у день звільнення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з ККТК на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню невиплачена компенсація за затримку виплати заборгованості у розмірі 4603 грн. 39 коп. та індексацію грошових доходів у розмірі 2139 грн. 20 коп.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до міської ради м. Кропивницький про оплату праці, оскільки Міська рада м. Кропивницький не є належним відповідачем, не є роботодавцями позивача і жодних обов`язків виходячи із трудових відносин перед позивачем не несе. Крім того, діючим трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах не передбачена.

Відповідно до Статуту ККТК, прийнятого конференцією трудового колективу 10 вересня 2010 року, погодженого заступником Міністра освіти і науки України 14 вересня 2010 року та затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради 21 вересня 2010 року, ККТК відноситься до вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем в суді (а.с.66-88).

Відповідно до п.2.1 Статуту власником (засновником) коледжу є Кіровоградська міська рада Кіровоградської області, яка, серед іншого, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю Коледжу; приймає рішення про реорганізацію або ліквідацію Коледжу.

Згідно з п.6.5 та п.6.7 Статуту фінансування Коледжу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Оплата праці у Коледжі здійснюється згідно з Кодексом законів про працю України, Законом України «Про освіту», Про вищу освіту» за схемами посадових окладів і тарифними ставками, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та договорами.

Відповідно до п.7.2 Статуту коледж самостійно здійснює оперативний, бухгалтерський та фінансовий облік своєї роботи, веде статистичну звітність згідно з установленими нормами, подає її в установленому порядку до органів, яким законодавством України надано право контролю за відповідними напрямами діяльності.

Крім того, згідно з Розділом 10 Статуту Коледж припиняє діяльність шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) Коледжу здійснюються згідно з чинним законодавством України.

Ліквідація Коледжу здійснюється ліквідаційною комісією, яка створюється Кіровоградською міською радою. До складу ліквідаційної комісії входять представники виконавчого комітету Кіровоградської міської ради Кіровоградської області та Коледжу. Порядок і строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторам визначається Законом.

З моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління Коледжем. Ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс Коледжу і подає його Кіровоградській міській раді.

Кіровоградський кібернетико-технічний коледж, який є належним відповідачем по справі, оскільки навчальний заклад несе відповідальність самостійно за невиплату своєму працівникові заробітної плати при звільнені, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на час розгляду даної справи не виключений.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за затримку виплати заборгованості та індексації грошових доходів, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову та апеляційної скарги на підставі пп.1 п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у дохід держави відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України у загальному розмірі 1762 грн., 704 грн. 80 коп. з яких за подання позову до суду, 1057 грн. 20 коп. - за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2019 рокускасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за затримку виплати заборгованості та індексації грошових доходів та ухвалити в цій частині нове, яким позов в цій частині задовольнити.

Стягнути з Кіровоградського ОСОБА_5 -технічного коледжу (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26241020, адреса: 25006, місто Кропивницький, вул. Василя Нікітіна, 25) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію за затримку виплати заборгованості у розмірі 4603 (чотири тисячі шістсот три) грн. 39 коп. та індексацію грошових доходів у розмірі 2139 (дві тисячі сто тридцять дев`ять) грн. 20 коп.

Стягнути з Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26241020, адреса: 25006, місто Кропивницький, вул. Василя Нікітіна, 25) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний