Провадження: 2-н/484/19/20
Справа: 484/230/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 лютого 2020 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Закревський В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме на даний момент 1109 грн., починаючи з дня подання заяви та до закінчення нею навчання в вищому учбовому закладі.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Сімейним кодексом України передбачені аліментні зобов`язання, в тому числі батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття (стаття 180 СК України), а також батьків щодо утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги (стаття 199 СК України).

За приписами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1статті 199 СК України).

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на відсутність імперативного обов`язку утримувати батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в позовному порядку.

Таким чином, заявлена заявником вимога на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме на даний момент 1109 грн., починаючи з дня подання заяви та до закінчення нею навчання в вищому учбовому закладі, не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені обставини, з огляду на те, що заявник ставить вимоги, за яким не може бути видано судовий наказ, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу з підстав передбачених ч.3 ст.165ЦПК України слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а заявник має право звернутися із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Також заявник має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в порядку позовного провадження, після досягнення донькою повноліття.

Керуючись ст. ст. 161, 165,166, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, а з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, вона має право звернутися до суду в порядку позовного провадження після досягнення донькою повноліття.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: