Провадження № 2/234/336/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Антоненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Титаренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Краматорську за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/14903/19 за позовом

ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, юридична адреса: Донецька обл., м. Краматорськ пл. Миру, 2

про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах на утримання дитини,-

Обставини справи:

02.09.2019 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах на утримання дитини.

Із позову вбачається, що померла ОСОБА_5 - донька позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона народила сина ОСОБА_6 . Про батька дитини, ОСОБА_5 ніколи не говорила, вона проживала разом із сином за адресою: м. Горлівка у квартирі батьків позивачки. Донька була внутрішньо переміщеною особою (переїхала восени 2014 року до м. Краматорськ) і хворіла на рак останньої стадії з метастазами та з метою пригнічення болів знаходилась під впливом наркотичних знеболюючих препаратів, про що свідчить довідка про причину смерті №297 від ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитиною померлої завжди опікувалась позивачка, поки донька працювала і займалася наукою. За все життя дитини, відповідач не брав участі у піклуванні, вихованні і розвитку, утриманні дитини, хлопець не знає відповідача, називає батьком свого хрещеного батька - ОСОБА_8 . Крім того, з дати смерті матері дитини, відповідач взагалі жодного разу не провідав дитину і не поцікавився ним. Після смерті дочки весь тягар піклування, забезпечення ОСОБА_6 несла позивачка. Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.07.2016 №493 надано дитині статусу дитині-сироти ОСОБА_6 . Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 07.09.2016 року № 609 призначено позивача ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_6 . У 2018 році позивач дізналась, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволено та визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Донецького апеляційного суду від 06.08.2019 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2017 року скасовано і постановлено нове, яким задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , та визнано ОСОБА_4 батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані судові рішення позивачем оскаржено касаційно і заявлено клопотання про зупинення виконання Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2017 року та Постанови Донецького апеляційного суду від 06.08.2019 року.

Відповідач вихованням дитини не займається. З дня визнання судом його батьківства, відповідач взагалі не надавав грошової допомоги по утриманню дитини, не зустрічається з сином, так як сам постійно знаходиться на роботі на підробітках або займається особистим життям і проживає в Росії.

Оскільки відповідач - офіційно не отримує заробітну плату в Україні, має мінливий дохід, його доход є неофіційним, то відповідно, визначення розміру аліментів в частці заробітку відповідача не відповідає інтересам дитини, оскільки в такому випадку на дитину підлягатиме виплаті мінімальна сума аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За цих обставин, виходячи із реальних умов життя в Україні, дійсного рівня цін, позивачка вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів будуть аліменти у твердій грошові сумі - 4458,50 грн.(розрахунок додається). Відповідач встановивши батьківство жодним чином не намагався піклуватись за дитину. Відповідач навіть не здійснив зміни в актовому записі про батька дитини. А відтак, рішення про встановлення батьківства, відповідачу потрібно було лише з корисливих мотивів, адже участі у забезпеченні дитини і її розвитку, добробуту відповідач не приймав і не збирається. Фактично, з часу встановлення батьківства за рішенням суду, з 08.02.2017 року до повноліття дитини у відповідача виник обов`язок по утриманню дитини, а відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку. Оскільки відповідач фактично проживає в Російській Федерації з травня 2014 року, аліменти на дитину відповідачем на рахунок позивача або через відповідні поштові служби на адресу проживання позивача не перераховувались, позивачка вважає, що підлягає стягненню заборгованість по аліментам з 08.02.2017 по дату пред`явлення позову, тобто по 12.08.2019 року, а саме 28360,50 грн. Також позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме 8452,40 грн. (витрати на правничу допомогу).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.09.2019 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання по справі на 11.10.2019 року на 13:30 год.

Ухвалою Краматорського міського суду від 28.10.2019 року провадження по справі зупинено.

Ухвалою Краматорського міського суду від 17.04.2020 року провадження по справі поновлено та призначено до слухання 13.05.2020 року на 13:00.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24.06.2020 року підготовче судове засідання закрито та зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.07.2020 року на 14:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Допитаний за судовим дорученням відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що бажає дитину забрати до себе до РФ. Раніше постійно переказував гроші дитині, на теперішній час не висилає. Позивачка не дає йому сина, постійно налаштовує його проти.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі вказаному у позові. В іншій частині позову просив відмовити.

Представник органу опіки та піклування просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , народився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , батько записаний згідно ст.135 СК України.

Згідно свідоцтва про смерть, актовий запис №1271, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи довічно.

Згідно акту відвідування дитини, яка перебуває під опікою (піклуванням), позивачкою створені умови для проживання ОСОБА_6 з бабусею ОСОБА_3 .

Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.07.2016 року № 493 надано дитині статусу дитини - сироти ОСОБА_6 .

Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 07.09.2016 року № 609 призначено позивача ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_6 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки з ДНЗ (Ясла-садок) №6 «Ведмежатко» загального типу Краматорської міської ради №0-81/11-07 від 15.05.2018 року, ОСОБА_6 відвідував вказаний заклад.

Згідно інформації щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої Краматорською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 від 29.01.2018 за №20, ОСОБА_3 займається навчанням и вихованням ОСОБА_6 .

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. При ухиленні від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини тої із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратній розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведем джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць піддягає негайному виконанню.

З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей, випливає наступне.

Відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв`язку з її хворобою, її розвитком, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що не заперечував сам відповідач, що він жодної участі в утриманні дитини не приймає.

Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Оскільки відповідач - офіційно не отримує заробітну плату в Україні, має мінливий дохід, то, відповідно, визначення розміру аліментів в частці заробітку відповідача не відповідає інтересам дитини, оскільки в такому випадку на дитину підлягатиме виплаті мінімальна сума аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За цих обставин, виходячи із реальних умов життя в Україні, враховуючи, що позивачка є інвалідом 2 групи, додаткового доходу не має, суд вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів будуть аліменти у твердій грошовій сумі - 4458,50 грн.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення заборгованості по аліментам за минулий період.

Згідно ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за 10 років.

Суд приходить до висновку, що позивачка не довела, що вживала яких то заходів, щодо одержання аліментів з відповідача. Навпаки, остання не дозволяє останньому спілкуватися з сином, категорично відмовляється про визнання відповідача батьком.

Тому в цій частині позову слід відмовити.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати: на правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення їх огляду, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Правова допомога може складатися у тому числі з надання консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, підготовки процесуальних документів.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З метою отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги від 10.12.2018 р. № 2/18, за яким за правову допомогу при розгляді справи адвокат Шаповал О.В. має отримати гонорар згідно тарифів і розцінок, вказаних у Додатку 1 Договору.

Законодавчою базою, якою слід керуватися при вираховуванні розміру витрат на правову допомогу є: Закон України «Про адвокатуру»; Постанова Кабінету Міністрів Україні «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» №590 від 27 квітня 200 р. № 590 зі змінами.

Так, Постановою КМУ встановлено, що граничний розмір компенсації витрат у цивільна справах, пов`язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішенні якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальна заробітної плати за годину її роботи.

У свою чергу, при наданні правової допомоги за Договором, адвокатом витрачено та заплановано витратити 11 годин на надання правничої допомоги позивачу.

За попередньою домовленістю адвоката з Позивачем, година роботи адвоката оплачується у розмірі: за ознайомлення з матеріалами справи, складання простого процесуального документу, отримання доказів, - година роботи адвоката оплачується у розмірі 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом Україні «Про Державний бюджет України» на 1 січня поточного року, тобто 768,40 грн.; За складання складного процесуального документу (позову) - година роботі адвоката оплачується у розмірі 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлених Законом України «Про Державний бюджет України» на 1 січня поточного року, тобто 768,40 грн на день подачі позову до суду.

Оплата однієї години роботи у розмірі 768,40 грн /годину не суперечить Постанові, адже станом на дату укладення Договору (10.12.2018 року), мінімальна заробітна плата становила 4173 грн., а отже, у відповідності до Постанови, граничний розмір компенсації витрат у цивільних справах, пов`язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Тобто, максимальний розмір оплати за одну годину роботи станом на момент укладення Договору становив: 4173 грн. х 0,4 = 1669,20 грн.

Таким чином, норми законодавства при визначенні розміру однієї години роботи при наданні правової допомоги були дотримані.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви заявником були додані: копія договору про надання послуг адвоката від 10.12.2018 року, ордер, банківська виписка, що підтверджує оплату послуг, доданий розрахунок.

Отже, витрати позивачки на правову допомогу у розмірі 8452,40 грн є доведеними, а їх обсяг є співмірним зі складністю справи і ціною позову, а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом на них затраченим.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 247, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа відділ опіки та піклування Краматорської міської ради про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та заборгованості по аліментах - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), наутримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4458 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 50 грн, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову, а саме: з 02.09.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), судові витрати у розмірі 8452 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк