Справа № 308/5325/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А., переглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2020 року (у складі судді Дергачової Н.В.) про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки за заявою Ужгородської місцевої прокуратури про виправлення описки в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду із заявою про виправлення описки в лютому 2020 р.

Просила виправити описку допущену в абз.5 та абз.6 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 р. у справі № 308/5325/16, виклавши їх у наступній редакції:

-«Стягнути з Ужгородської міської ради на користь прокуратури Закарпатської області витрати із сплати судового збору в розмірі 2 756 грн.»;

-«Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Закарпатської області витрати із сплати судового збору в розмірі 2 756 грн.».

На обґрунтування заяви вказала, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 р. позов Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено питання розподілу судових витрат, а саме стягнуто з відповідачів на користь Ужгородської місцевої прокуратури з кожного судовий збір у розмірі 2 756 грн.

Однак, Ужгородська місцева прокуратура вважає, що судом першої інстанції було допущено описку, оскільки видатки на сплату судового збору фінансуються за рахунок коштів прокуратури Закарпатської області. Відтак вважає, що в судовому рішенні необхідно виправити допущену описку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2020 р. у задоволенні цієї заяви відмовлено.

Ужгородська місцева прокуратура просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву про виправлення описки задовольнити. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-у спірних правовідносинах особою, яка понесла судові витрати, є прокуратура Закарпатської області, а не Ужгородська місцева прокуратура;

-усі видатки щодо сплати судового збору фінансуються за рахунок коштів прокуратури Закарпатської області;

-Ужгородська місцева прокуратура не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не має власних рахунків у органах казначейської служби, у зв`язку з цим не може виступити стягувачем у виконавчому провадження, а відтак виконання рішення щодо повернення судових витрат унеможливиться;

-судові витрати повинні повертатися саме особі, яка ці витрати понесла.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що сторонами в справі щодо було подано заяву про виправлення описки були: позивач - Ужгородська місцева прокуратура, відповідачі: Ужгородська міська рада та ОСОБА_1 , третя особа - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради.

У свою чергу, прокуратура Закарпатської області не є стороною у справі № 308/5325/16-ц, відтак судом було правильно визначено стороною саме Ужгородську місцеву прокуратуру в рішенні від 17.10.2018 р. при розподілі судового збору між сторонами, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд указав, що задоволення клопотання про виправлення описки по суті є зміною рішення суду.

Колегія суддів повністю погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинами справи, матеріалами наявним у ній і нормам процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, до суду з позовом до Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 звернулася Ужгородська місцева прокуратура (а.с.1). Позов підписано керівником Ужгородської місцевої прокуратури (а.с.10).

Отже, належними та допустимим доказами встановлено, що статус позивача в цій справі має Ужгородська місцева прокуратура.

Нормою процесуального закону, що регулює спірні правовідносини чітко встановлено, що в разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апелянт доводить, що комплексний аналіз норм ст.ст.133-142 ЦПК України вказує на те, що у всіх випадках судові витрати за наявності для цього підстав повинні повертатися саме особі, яка ці витрати понесла, однак така позиція суперечить ст.141 ЦПК України, якою передбаченорозподіл судових витрат між сторонами та акцентується увага саме на процесуальному статусі учасника справи.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що підстав виправляти описку в судовому рішенні не має, оскільки позивачем виступила саме Ужгородська місцева прокуратура.

Також судом першої інстанції було доречно відмічено, що у випадку задоволення заяви про виправлення описки буде змінено по суті судове рішення, оскільки Прокуратура Закарпатської області не була учасником справи (позивачем).

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

2.Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2020 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

4.Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 р.

Судді: