ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 613/663/18

провадження № 22ц/818/350/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач Сазоно-Баланівська сільська рада Богодухівського району Харківської області,

відповідач Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області,

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року в складі судді Шалімова Д.В.,

у с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права користування земельною ділянкою.

Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року за ним визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаною адресою була закріплена земельна ділянка площею 0,80 га, із яких: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,55 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області 1У позачергової сесії УП скликання від 22 березня 2016 року № 31-УП йому була надана згода на відновлення земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На виконання вказаного рішення органу місцевого самоврядування ним була замовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В листопаді 2016 року Приватне підприємство «Земстройпроет» (далі ПП «Земстройпроект») звернулося до Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області з заявою про погодження меж земельної ділянки, що розташована за даною адресою, згідно з розробленою технічною документацією. Однак листом йому було повідомлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться поза межами населеного пункту.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_5 просив визнати право користування земельною ділянкою розміром 0,25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 згідно з технічною документацією із землеустрою, складеною ПП «Земстройпроект».

01 квітня 2019 року ОСОБА_6 представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що згідно з відомостями державного земельного кадастру та Проектів формування території та встановлення меж сільської ради та встановлення меж населених пунктів Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, розроблених Харківською філією інституту УкрНІІземпроект в 1992 році, земельна ділянка АДРЕСА_1 знаходиться поза межами населеного пункту та відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, вид угідь пасовища. Зазначає, що позивачем не дотримана процедура погодження та затвердження землевпорядної документації, оскільки ОСОБА_7 не звертався з клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

02 липня 2019 року ОСОБА_8 представник Сахоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано безпідставністю позовних вимог.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають затвердженню відповідними органами виконавчої влади або місцевого самоврядування. Доказів відмови в погодженні та затвердженні землевпорядної документації позивачем не надано.

25 жовтня 2019 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за рішенням суду за ним визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька, тому він має право на користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок. Рішення ухвалено без врахування роз`яснень, що містяться в пункті 18 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно з якими з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 120 ЗК України в редакції Закону України від 05 листопада 2009 року № 1702-У1.

Сазоно-Баланівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року за ОСОБА_7 визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 185-186 т. 1).

За вказаною адресою була закріплена земельна ділянка площею 0,80 га, із яких: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,55 га для ведення особистого селянського господарства (а. с. 150 т.1).

Рішенням Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області 1У позачергової сесії УП скликання від 22 березня 2016 року № 31-УП ОСОБА_7 була надана згода на відновлення земельної ділянки в натурі (на місцевості) комунальної власності по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 160 т.1).

На виконання вказаного рішення органу місцевого самоврядування позивачем була замовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В листопаді 2016 року ПП «Земстройпроет» звернулося до Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області з заявою про погодження меж земельної ділянки, що розташована за даною адресою, згідно з розробленою технічною документацією. Однак листом ОСОБА_7 було повідомлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться поза межами населеного пункту.

Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 120 ЗК України, до особи, яка набула права власності на будівлю чи споруду, або їх частину, переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Оскільки ОСОБА_7 став власником житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року, то згідно вищевикладних правових норм до позивача переходить право користування земельною ділянкою, на якій це домоволодіння розташоване.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову ОСОБА_7 та визнання за ним права користування земельною ділянкою в розмірі 0,25 га за вищевказаною адресою.

Позов в частині визнання права користування земельною ділянкою в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 згідно з технічною документацією із землеустрою, складеною ПП «Земстройпроект», задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позивачем не надано рішення органу місцевого самоврядування про відмову йому у затвердженні технічної документації із землеустрою, складеною ПП «Земстройпроект».

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пункту «в» частини 4 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має зазначатися розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судовий збір документально підтверджується: за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн, за подання апеляційної скарги в розмірі 1 172,60 грн (а. с. 1 т.1; а. с. 135 т.2).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову, сума судового збору в загальному розмірі 1 877,40 грн підлягає стягненню з на користь ОСОБА_7 з відповідачів в частковому порядку з кожного по 625,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право користування земельною ділянкою в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Стягнути з Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_7 судовий збір в частковому порядку по 625,80 грн (шістсот двадцять п`ять грн 80 коп.) з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова