Справа № 442/6767/19
Провадження № 6/442/4/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

за участю секретаря Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення за участю Акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить відстрочити виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2019 терміном на 6 місяців, по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що даним рішенням вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.10.2010 року в розмірі 13779 ( тринадцять тисяч сімсот сімдесять дев`ять грн. ) 49 коп. та 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) понесених судових витрат.

Однак виконати рішення одразу і в повному обсязі він не має змоги , так як це ускладнить його майновий стан, поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, завдасть шкоду його неповнолітній дочці, щодо оплати аліментів, тим самим у нього не залишиться засобів для існування .

Сторони в судове засідання не з"явились, що відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись з поданою заявою, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, при цьому суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, тяжке захворювання особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, задоволення заяви про відстрочку у виконанні рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають його виконання.

Як встановлено судом, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2019 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.10.2010 року в розмірі 13779 ( тринадцять тисяч сімсот сімдесять дев`ять грн. ) 49 коп. та 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) понесених судових витрат.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Частинами 3, 4 ст. 435 ЦПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Заявником не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що з огляду на вимоги ст. 435 ЦПК України відсутні правові підстави для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення за участю Акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Гарасимків