справа № 274/3934/19
провадження № 2/0274/389/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

03.02.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним п.3 протоколу №27 від 27.05.2019 року засідання об`єднаної житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 та зобов`язання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , -
В с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить визнати недійсним п.3 протоколу об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 № 27 про зняття його з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту та зобов`язати об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку.
В обґрунтування позову зазначив, що з 25.06.1989 він перебував на військовій службі. Вислуга становить 29 років. Він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , постійним або службовим житлом не забезпечувався. З 25.10.1996 його зараховано на квартирний облік в загальну чергу на першочергове отримання житла зі складом сім`ї 3 чоловік, на даний час - 1 чоловік.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 за №141-РС від 08.11.2018 його звільнено з військової служби у запас за ст. 26 ч. 5 п. 2 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" за підпунктом "к", як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період оголошення демобілізації та який вислужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту.
Рішенням об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 р. № 27 його знято з квартирного обліку по в/ч НОМЕР_1 .
Вважає такі дії відповідача щодо зняття його з квартирного обліку незаконними, оскільки вони суперечать Конституції України та житловому законодавству, а "Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" стосується військовослужбовців, які були прийняті на квартирний облік після набрання нею законної сили.
У судове засідання позивач не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Вказав, що відповідно до ч. 9 ст. 12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового отримання житла. У разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку із закінченням строку контракту, не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах ( а.с. 31-32).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що з 25.06.1989 ОСОБА_1 проходив військову службу. Має стаж 29 років, має статус учасника бойових дій (а.с. 9, 12,13 17-22).
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.11.2018 старшину ОСОБА_1 , звільнено з з військової служби у запас за пунктом "к" (як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо він не виявив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) (а.с. 14)
Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №319 від 29.12.2018 року ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини п`ятої ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", вирішено вважати таким, що справи та посаду здав 29.12.2018, з 29.12.2018 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, видати речовий атестат, і направити на військовий облік в розпорядження військового комісара Бердичівського ОМВК Житомирської області (а.с.15).
ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку - 25.10.1996 року (Виписка з Протоколу від 05.05.2006 №28), постійним або службовим житлом не забезпечувався (а.с.11).
Згідно довідки № 178 від 13.11.2008 Бердичівської КЕЧ району, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з 25.10.1996 (а.с.10).
Витяг з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №27 від 27.05.2019 свідчить про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку із звільненням по закінченню контракту (а.с.16).
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Крім того, як зазначено у пунктах 3 та 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081 із наступними змінами та доповненнями, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членами їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 військовослужбовці знімаються квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Дія частин 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і гарантується принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 акцентував: «Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо». Цей принцип забезпечує пріоритетність прав і свобод людини та громадянина, справедливість і гуманність при постановлені судових рішень.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 як військовослужбовець має вислугу 29 років, з 28.10.1996 року перебував на квартирному обліку в черзі на першочергове отримання житла, не реалізував своє житлове право передбачене ч. 1 ст. 12 Закону №2011-ХІІ не зі своєї вини, звільнений в запас за закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, п.3 протокольного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за № 27 від 27.05.2019 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку суперечить положенням ст. 47 Конституції України, ч. 1 ст. 12 Закону №2011-ХІІ та п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, а отже є незаконним підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
З відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.2,12-13,141,76- 81, 258-, 259, 263-265, 268,273,354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним п.3 протоколу №27 від 27.05.2019 року засідання об`єднаної житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 та зобов`язання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 - задовольнити.
Визнати недійсним п. 3 протоколу об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 р. № 27 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту та зобов`язати об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,4 грн.
учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко