Справа №295/6291/20
У Х В А Л А

"13" серпня 2020 р.

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.В.

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Грабчука Олександра Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система», Приватне підприємство «Салікс», Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2020 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій адвокат Грабчук О.В. просить забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 52,85 кв.м) та будинок АДРЕСА_2 (загальною площею 83,1 кв.м).

В обґрунтування вимог заяви представник зазначає, що між сторонами був укладений шлюб та за час перебування з відповідачем у шлюбі, за спільні кошти подружжя було створено ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР», сформовано статутний капітал даних підприємств і товариства за кошти, що являлись об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У той же час, в період перебування у шлюбі відповідачем було оформлено право власності на зазначені у попередньому абзаці квартиру та будинок. За словами адвоката, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Натомість наразі існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення поданої ОСОБА_1 позовної заяви, так як власником квартири та будинку, на сьогоднішній день, в реєстрі зазначено відповідача ОСОБА_2 та останній в будь - який час може продати, подарувати або іншим чином відчужити нерухоме майно. В такому випадку, на думку представника позивача, виконати можливе рішення суду про розподіл майна подружжя буде неможливо, оскільки особа, котрій перейде право власності на дані квартиру та будинок, буде вважатись добросовісним набувачем, що призведе до неможливості повернути незаконно перереєстроване житло у власність ОСОБА_2 , з метою виконання рішення суду в частині компенсації позивачу за рахунок даної нерухомості половини вартості майна та статутних капіталів зазначених вище підприємств та товариства.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, через наявність загрози продажу квартири та будинку відповідачем або вчинення будь яких інших дій, в результаті яких нерухоме майно буде передане у власність третім особам позивач вимушена звернутись до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, предметом спору є будинок АДРЕСА_3 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0022 за адресою: АДРЕСА_4 ; компенсація вартості майна, внесеного до статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР»; майно ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР».

Згідно з частиною 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Із доданої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.08.2020 №219774533 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 52,85 кв.м) та будинку АДРЕСА_2 (загальною площею 83,1 кв.м) є ОСОБА_2 .

В свою чергу судом звернуто увагу, що у матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази того, що квартира по АДРЕСА_5 та будинок в селі Гальчин Бердичівського району були внесені до статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР» або на праві власності належать зазначеним юридичним особам. Отже фактично дане нерухоме майно не є безпосереднім предметом спору з огляду на зміст позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином вимоги заяви про забезпечення позову, на переконання суду, не підлягають задоволенню, оскільки вони не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа: Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» (адреса: м. Житомир, вул. Параджанова, 89, )

Третя особа: Приватне підприємство «Салікс» (адреса: м. Житомир, пл. Польова 13 кв. 66, )

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» (адреса: м. Житомир, вул. Параджанова, 82 )

Суддя Д.В. Кузнєцов