Справа № 2-2889/2010
Провадження № 6/242/149/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
19 серпня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове заяву ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання,-
в с т а н о в и в:
07.07.2020 р. ТОВ «ФУ «Європейська компанія розвитку» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
В обґрунтування заяви зазначило, що 08.06.2010 р. Селидівським міським судом Донецької області судом було ухвалено рішення про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Дослідивши письмові докази по справі та обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що в заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язнні (крім випадків, передбачених ст..515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через воєвиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб (право попередників) іншою особою (правонаступником) у разі вибуття з процесу суб`єкта спірних чи встановлених судом правовідносин.
При процесуальному правонаступництві має місце перехід процесуальних прав та обов`язків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі.
Основою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правах та обов`язках. У цивільному праві воно поділяється на універсальне та сингулярне, коли правонаступництво відбувається щодо всіх прав та обов`язків суб`єкта цивільних відносин, а також коли стосується лише певної частини таких прав та обов`язків.
Процесуальне правонаступництво є завжди загальним щодо матеріального. Тобто у цивільному процесі до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки, не може бути половинчастого (часткового) правонаступництва.
Отже, вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин.
Зазначені обставини є істотними для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.
На підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за кредитним договором, надано копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, копію договір про відступлення прав вимоги із додатками, копію протоколу електронного аукціону, а також платіжне доручення № 1074 від 11.05.2019 р. про оплату згідно Протоколу електронного аукціону.
Отже, правонаступником доведено право на наступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява в цій частині обґрунтована і підлягає задоволенню.
Що стосується вимог щодо видачі дублікату виконавчих листів, то 15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), згідно яких даний нормативний акт викладений у новій редакції.
Відповідно до п. 9 Перехідний положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Положеннями Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням АТО» та ЦПК України вбачається, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених законодавством, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, з якими законодавство пов`язує реалізацію громадянами та юридичними особами права на доступ до суду. Зокрема, це стосується і процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі. Водночас здійснення усіх процесуальних дій має здійснюватися в порядку, передбаченому ЦПК України.
Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
За змістом приведеної норми, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа.
У порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 та підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ЦПК України, зміст заяви про видачу дубліката виконавчого листа не містить виклад обставин і зазначення доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява в цій частині не обґрунтована і задоволенню не підлягає, оскільки на підтвердження втрати виконавчих листів надано лише їх копії та Акт перевірки матеріалів кредитної справи. Відомостей про перебування чи відсутність перебування на виконанні виконавчих листів та стан виконавчого провадження у ВДВС суду не надано.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Здійснити заміну сторони-стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (код за ) у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2010 року у справі № 2-2889/10, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.04.2007 р. в розмірі 154798 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн.. 20 коп., судовий збір в розмірі 1247 (одна тисяча двісті сорок сім) грн.. 96 коп., та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 (тридцять) грн.. 00 коп., а всього 156076 (сто п`ятдесят шість тисяч сімдесят шість) грн.. 16 коп., на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (04050, м.Київ, вул..Глибочинська, 40 х, код за ).

В задоволені решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя