Дата документу 17.08.2020 Справа № 554/6331/20
Провадження № 2-о/554/106/2020
Рішення
іменем України
17 серпня 2020 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник Аліни Вікторівни, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановила:

14.07.2020 року заявник, ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її батькам: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1993 року відділом приватизації житла Військової частини НОМЕР_1 , посилаючись на те, що у вказаному документі були допущені помилки в їх прізвищах: замість правильного - « ОСОБА_4 », невірно зазначено - « ОСОБА_5 ».

Оскільки дана обставина перешкоджає заявнику прийняти спадщину після померлих батьків, заявник вимушена була звернутися до суду.

У судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, наполягала на задоволенні.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяви про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про задоволення заяви.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що доводиться свідоцтвом про її народження, виданим повторно 93200015 відділом ЗАГС Дубровського району управління ЗАГС Брянської області серії НОМЕР_2 від 17.04.2020 року, довідкою про укладення шлюбу № 1325, виданою Міським відділом ЗАГС м. Чита Департамента ЗАГС Забайкальського краю від 27.01.2020 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим управлінням ЗАГС Іркутської області відділу по Ангарському району і м. Ангарськ серії НОМЕР_3 від 22.11.2006 року.

15 липня 1993 року батьки заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з приватизацією житла згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримали свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 15 липня 1993 року відділом приватизації житла Військової частини НОМЕР_1 посвідчено, що вказана квартира дійсно належить на праві приватної власності: « ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ». Право приватної власності за « ОСОБА_6 та ОСОБА_7 » на вищезазначену квартиру зареєстровано у встановленому порядку в Полтавському колективному підприємстві «Інвентаризатор» 15.07.1993 року в реєстровій книзі № 131 за реєстровим № 17540, що підтверджується реєстровим написом на вказаному вище свідоцтві про право власності на житло.

Технічний паспорт на зазначену квартиру виданий на ім`я власника ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 2 ст. 112 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року), який був чинний на час набуття права власності на квартиру, майно може належати на праві спільної часткової або спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 22, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: серед іншого, квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Так, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у редакції, чинній на день видачі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло) визначено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до п.12 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370 ЦК України, ч.2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Зважаючи, що приватизація квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 відбулась на двох осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , частки кожного з них у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними та становлять по Ѕ.

Батько заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтава, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_4 , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 23.12.2019 року. Реєстрація його смерті відбулась у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що 23.12.2019 року складено відповідний актовий запис № 1719.

Згідно довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради № 258 від 22.01.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно був зареєстрований на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним на момент його смерті була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове майно у вигляді належної йому Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець першої черги за законом - його дружина ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради № 258 від 22.01.2020 та повідомленням приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. «Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину» № 126/002-14 від 06.07.2020 року.

Мати заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтава, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_5 , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.01.2020 року. Реєстрація її смерті відбулась у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що 13.01.2020 року складено відповідний актовий запис № 63.

Із довідки № 259, виданої КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради від 22.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_2 . На момент смерті була зареєстрована одна.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її спадкове майно квартиру АДРЕСА_1 , що складається з Ѕ частки цієї квартири, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Військової частини НОМЕР_1 від 15.07.1993 року та Ѕ частки вказаної квартири, яку вона прийняла як спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловіка ОСОБА_2 (1/2+1/2=1).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а тому повинна успадкувати належне їй майно.

З повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. за вих. № 126/02-14 від 06.07.2020 року слідує, що 16 січня 2020 року вказаним приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 5/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до документів, наявних в зазначеній спадковій справі, єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , що прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

При цьому, ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

При огляді нотаріусом правовстановлюючих документів на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1 , а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1993 року відділом приватизації Військової частини НОМЕР_1 , виявилось, що прізвище власників у вищевказаному правовстановлюючому документів зазначене ОСОБА_8 » ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З огляду на вказані обставини нотаріусом роз`яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно квартири АДРЕСА_1 , необхідно встановити у судовому порядку факт належності вищезазначеного правовстановлюючого документу померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Із викладеного слідує, що у свідоцтві про право власності на житло, виданому 15 липня 1993 року відділом приватизації житла Військової частини НОМЕР_1 , а також в реєстраційному написі, власниками зазначено ОСОБА_8 » ОСОБА_11 , тобто допущено помилку у прізвищі власників, а саме, зазначено їх прізвище « ОСОБА_5 », хоча у всіх офіційних документах, їх прізвище значиться як « ОСОБА_4 ».

Зокрема, у паспортному документі громадянина України серії НОМЕР_6 , виданому Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 06.06.2000 року власником паспорту вказано - ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження: Решетняковська торфорозробітка Завидовського району Калінінграської області, а у паспортному документі громадянина України серії НОМЕР_7 , виданому Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 06.06.2000 року власником паспорту вказано - ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце народження: м. Жуковка Брянської області.

Згідно відомостей, що містяться у паспортах громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адресою зареєстрованого місця проживання останніх є АДРЕСА_2 , дата запису: 29.10.1980 року.

Також у свідоцтвах про смерть батьків заявника їх прізвище вказано як « ОСОБА_4 ».

За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було внесено зміни у правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло), а на даний час внести зміни у правовстановлюючий документ після смерті власників не можливо.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення правовстановлюючого документа у відповідність до вимог закону.

За таких обставин, заявник вимушений звертатися до суду, оскільки вказані описки у правовстановлюючому документі унеможливлюють отримання ОСОБА_1 спадщини за законом, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є єдиною можливістю захисту права заявника на отримання спадщини.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, оскільки його підтвердження необхідне йому для одержання спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, та повністю підтверджується наступними доказами:

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 , виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 06.06.2000 року (копія додається), у якому прізвище, ім`я та по батькові власника вказано « ОСОБА_2 », а також підтверджено реєстрацію його місця проживання з 29.10.1980 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_7 , виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 06.06.2000 року (копія додається), у якому прізвище, ім`я та по батькові власника вказано « ОСОБА_3 », а також підтверджено реєстрацію її місця проживання з 29.10.1980 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

- довідками КП «ЖЕО №2» №№ 258, 259 від 22.01.2020 року, якими підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно були зареєстровані на момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 та 11.001.2020 року відповідно, за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, вказується, що особовий рахунок на вказану квартиру, відкритий на ім`я ОСОБА_3 ;

- договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, датованими 31.05.2018 року та 09.12.2014 року, укладеними на ім`я ОСОБА_3 щодо сплати житлово-комунальних послуг, як співвласником квартири АДРЕСА_1 (копії додаються);

- договором про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 11.05.2018 року та договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 23.05.2014 року, укладеними на ім`я ОСОБА_2 щодо сплати житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 ;

- свідоцтвами про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копії яких додаються.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду.

В іншому порядку, окрім судового, встановити факт належності правовстановлюючого документу заявник не в змозі, тому вимушена була звернутися до суду з даною заявою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ст. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Ураховуючи те, що факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1993 року відділом приватизації житла Військової частини НОМЕР_1 , підтверджується наданими заявником доказами, суддя приходить до висновку про задоволення заяви.

Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ст. ст. 4-10, 13, 17, 18, 76-81, 83, 247, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315-316, 318, 319, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник Аліни Вікторівни, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце народження: Калінінська область, Завидовський район, Решетняковська торфорозробітка), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтаві та ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце народження: Брянська область, м. Жуковка), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1993 року відділом приватизації житла Військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого 15 липня 1993 року в Полтавському колективному підприємстві «Інвентаризатор» та записаного в реєстрову книгу № 131 за реєстровим №17540, про що здійснено реєстровий напис на документі про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі якого їм на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Судові витрати у розмірі 420,40 грн. віднести на користь держави.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 ;

заінтересована особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник Аліна Вікторівна, м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 1/9.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко