Справа № 2-2342/11
Провадження № 2-в/185/19/20
У Х В А Л А

05 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-2342/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором», суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області вирішити питання щодо наявності підстав для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-2342/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором» за ініціативою суду.

29 листопада 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька № 2-2342/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором», з повідомлення сторін по справі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, не повідомили суд про причини не явки, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для часткового відновлення втраченого судового провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2011 року Калінінським районним судом м. Донецька було ухвалене заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 247879,11 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. та судовий збір 1 700 грн. а всього 249699,11 грн.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо), документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів, матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд, на підставі п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 03 листопада 2011 року у справі № 2-2342/11.

На підставі зібраних і перевірених судом матеріалів, суд вважає за необхідне відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-2342/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором», в частині заочного рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 03 листопада 2011 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 247, 258, 260-261, 354, 355, 488-489, 493-494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-2342/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором», в частині:

- заочного рішення Калінінського районного суду масті Донецька від 03 листопада 2011 року, згідно тексту якого:

" Справа № 2-2342/11

РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

3 листопада 2011 року м. Донецьк

Калінінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Домарєва О.В.

при секретарі Луценко А.Г.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором», -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із позовом, яким просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №76-017 від 19.05.2006 року в розмірі 247879,11 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що 19.05.2006 року між ПАТ «Родовід Банк» та фізичною особою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №76-017 від 19.05.2006, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 10530,00 дол. США, строком погашення до 18.05.2011 року зі сплатою 13% річних за користуванням кредитними коштами.

Факт видачі кредиту Відповідачу за кредитним договором підтверджується заявкою на видачу готівки №156_1 від 19 травня 2006 р., що містить підпис Відповідача.

Відповідно до положень п.п. 3.1. - 3.3. кредитного договору Боржник взяв на себе обов`язок: починаючи з червня 2006 р. до 10 (десятого) числа кожного календарного міс частково погашати заборгованість за кредитом рівними частками в сумі 176,00 доларів США на рахунок, зазначений в пункті 1.3 кредитного договору шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше 18 травня 2011 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до (десятого) числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 18 травня 2011 року або у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Разом з тим, положення кредитного договору виконувалися неналежним чином, що підтверджується виписками з банківських рахунків Відповідача №.840.06017, .840.06017, .840.06017, .840.06017.

Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом Відповідач зобов`язується сплачувати позивачу пеню за кожний день прострочки у розмірі 0.5 % віл суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Таким чином, станом на 21.09.2011 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 247879,11грн., з який: прострочена заборгованість за кредитом 5711,29 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21 вересня 2011 р. становить 45540,11 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1893,48 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21 вересня 2011р. становить 15 098,04 гривень; пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань 187240,96 гривень.

Статтею 509 Цивільного Кодексу України визначенні повні зобов`язання та підстави виникнення кредитного зобовязання. Зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5.2. Кредитного договору Банку надано право у разі недотримані Позичальником умов Кредитного договору, а рівно і умов договорів, укладених з Позичальником та Банком, в якості забезпечення виконання грошових обов`язків Позичальника за кредитним договором, має право вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави №76-017/1 від 19 травня 2006 року.

У відповідності до положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язані повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

10 вересня 2010 року за вих. № 151.6-11-б.б/6870 на адресу відповідача була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків, яка містять власний підпис відповідача про отримання, проте заборгованість не була погашена до цього часу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу (ст. 1054 ЦК України), інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного Кодексу України передбачено зобов`язання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 651, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_2 «Про стягнення суми боргу за кредитним договором» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Відділення «Донецького регіонального департаменту» Акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 247879,11 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. та судовий збір 1700 грн. а всього 249699,11 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. В. Домарєв

03.11.2011".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко