Справа №613/898/20 Провадження № 2-о/613/57/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: Богодухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, за участю заінтересованої особи: Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єнакієве Донецької області, Україна, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Єнакієве Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . 24 березня 2020 року відділом запису актів цивільного стану Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 .

Заявник вказує, що зареєструвати смерть особи у встановленому законами України порядку неможливо, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 є лише документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить відмова Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.08.2020, вих. № 415/22.18-11. У зв`язку з вказаним неможливо зареєструвати смерть ОСОБА_2 та отримати допомогу на поховання.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18.08.2020 відкрито провадження по справі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без участі представника. Зазначив, що при вирішенні питання щодо задоволення заяви про встановлення факту смерті покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Єнакієве Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області від 17 лютого 1998 року /а.с. 4-5/.

Відповідно до копії довідки від 05.20.2020 № 6343- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 /а.с. 7/.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с. 8/.

З огляду на викладене, вказаними документами підтверджується, що заявник ОСОБА_1 є родичем (дочкою) ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять копію довідки про причину смерті № 326 від 23.03.2020, виданої Єнакіївським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_2 , 1939 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: злоякісне новоутворення тонкої кишки /а.с. 9/.

Також матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦС Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 80 років, у м. Єнакієве Донецької області /а.с. 10/ та копію свідоцтва про поховання серії НОМЕР_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 похована 24 березня 2020 року на Красногородському цвинтарі у м. Єнакієве /а.с. 11/.

Через відсутність можливості отримання свідоцтва про смерть за місцем смерті ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_1 звернулась до Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про державну реєстрацію смерті.

Однак, 13.08.2020 Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 , оскільки заявником підтвердження факту смерті подано документ, виданий на тимчасово окупованій території України, який є недійсним і не створює правових наслідків, про що свідчить надана до матеріалів справи копія відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 415/22.18-11 від 13.08.2020) /а.с. 12-13/.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрація актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Єнакієве Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2, 4 ста. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , заявником надано довідку про причину смерті № 326 від 23.03.2020, виданої Єнакіївським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_2 , 1939 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: злоякісне новоутворення тонкої кишки.

Також заявником надано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом РАЦС Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 80 років, у м. Єнакієве Донецької області /а.с. 10/ та свідоцтво про поховання серії НОМЕР_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 похована 24 березня 2020 року на Красногородському цвинтарі у м. Єнакієве.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Єнакієве Донецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті та отримання допомоги на поховання.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Єнакієве Донецької області, на тимчасово окупованій території України - в м. Єнакієве Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення направити до Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, суд за заявою учасників справи, які не брали участі у справі, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа - Богодухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), розташований за адресою: Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, буд. 1, .

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2020.

Суддя О.С. Сеник