Справа № 298/1460/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2018 року, ухвалене суддею Тарасевичем П.П.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

Після смерті матері вона спадщину прийняла, так як є зареєстрованою і проживає у вказаному будинку. Окрім неї спадкоємцем є її рідний брат, який на сьогоднішній день не виявив наміру визнавати за собою право власності на Ѕ частину спадкового будинку.

Однак спадщину за померлою мамою оформити не може, так як на цей будинок відсутні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріус листом від 31.07.2018 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований її матір`ю, яка була головою цього дворогосподарства, на який відсутні правовстановлюючі документи, що унеможливлює оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , тому просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного будинку в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 25 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом за померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити. Вказує на те, що позивачка є його рідною сестрою, а їхні батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за життя збудували спірний житловий будинок, на який 17.12.2009 Малоберезнянською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії САС №221988, та зареєстровано право власності на цей будинок за їхнім батьком, що стверджує витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим комунальним підприємством «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» від 23.12.2009 року, на ім`я ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їхній батько ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину прийняли їхня мати, позивачка та він.

14.03.2017 їхня мати ОСОБА_3 склала заповіт, що посвідчений секретарем Малоберезнянської сільської ради за реєстровим номером 17, яким заповіла все своє майно йому, ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, а не за законом, як помилково вважав суд першої інстанції. Він спадщину після смерті матері прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак суд першої інстанції не залучив його до участі у справі в якості відповідача, що призвело до порушення його майнових прав, та ухвалення судом незаконного рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, просила таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що мати позивача ОСОБА_1 і апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом від 14.03.2017, посвідченим секретарем Малоберезнянської сільської ради, зареєстрованим у реєстрі за №17, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку, своєму синові ОСОБА_2 (а.с.10, 34).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 і довідки, виданої виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради від 25.07.2019 за №631/02-43, апелянт ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 проживав разом із матір`ю і був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 50-52).

Відповідно до частин 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, апелянт ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв, так як він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини.

Однак ОСОБА_2 до участі у справі в якості співвідповідача судом першої інстанції залучений не був, і позивач ОСОБА_1 до нього, як відповідача, вимог не пред`являв, внаслідок чого місцевий суд вирішив питання про його спадкові права без залучення його до участі у справі в якості співвідповідача, чим порушив його майнові права.

Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 ЦПК України).

Відповідно до закріпленого в ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ст.51 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача - можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або ж залучення в якості співвідповідача особи, яка має відповідати за позовом.

Однак, розглядаючи дану справу місцевий суд не виконав вимоги ст.13 ЦПК України, не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 за правилами ст.51 ЦПК України та не попередив позивача про наслідки не вчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу та наданих чинним ЦПК України повноважень, не має права залучати співвідповідачів на стадії апеляційного провадження.

Встановивши, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, тому зважаючи на вказані порушення норм процесуального права, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, як пред`явленого не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, що не позбавляє права позивача на звернення до суду із самостійним позовом до осіб, які мають відповідати за таким позовом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 057,50 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2018 року - скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 057,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуюча :

Судді :