Справа № 569/7189/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Теслав А.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з лютого 1999 року і на даний час вона з відповідачем проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Весь час спільного з відповідачем проживання вони були та залишаються пов"язаними спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки та проживають як подружжя, в іншому шлюбі не перебувають. В період їхнього спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані обставини підтверджується спільними сімейними фотографіями, реєстрація місця проживання її та відповідача була та залишається однаковою. За час спільного проживання за спільні кошти набули у власність житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0806 га, кадастровий номер :01:050:0253, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль «LEXUS», модель "LX570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Дане майно зареєстроване за відповідачем на праві власності, однак набуте ними за час спільного проживання. Домовленості про поділ вищезазначеного майна з відповідачем не досягнуто. При цьому вважає, що її частка в спірному майні має бути більшою, оскільки вона більшу увагу приділяє дитині та організації побуту в сім`ї у зв`язку з чим виникає необхідність у використанні спірного автомобіля. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд встановити факт її проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з лютого 1999 року по даний час. Визнати за нею право спільної сумісної власності з відповідачем на: житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0806 га, кадастровий номер :01:050:0253, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «LEXUS», модель "LX570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Визнати за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на: - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ; -1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0806 га, кадастровий номер :01:050:0253, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ; - автомобіль марки «LEXUS», модель "LX 570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 08.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.07.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача Асоціації "Рівнеагробуд" Грабовського В.А. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненську обласну асоціацію по сільському будівництву "Рівнеагробуд" у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовлено.

В судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву від 15.06.2020 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 15.06.2020 року про розгляд справи за його відсутності, визнає позов, заявлений ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 15.06.2020 року, про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позивач на виконання вимог частини першої статті 81 ЦПК України надав суду належні і допустимі докази, на підтвердження того, що з 01.01.2004 року по 07.05.2020 року між нею та ОСОБА_3 були усталені відносини, притаманні подружжю, пов`язаності сторін спільним побутом, наявності взаємних прав, обов`язків та спільного проживання.

Під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.4).

Відповідно до спільних сімейних фотокарток позивача та відповідача, наявних в матеріалах справи, довідки про реєстрацію місця проживання відповідача та відмітки в паспорті позивача про реєстрацію місця проживання, сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Норми Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01.01.2004 року не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не передбачали правових наслідків такого проживання (створення спільної сумісної власності).

Тому встановлення факту спільного проживання сторін з лютого 1999 року по 01.01.2004 року не має юридичних наслідків та не підлягає задоволенню.

Сторонами за час спільного проживання було набуте наступне майно.

Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 10 жовтня 2008 року у справі №2-9494/08 за відповідачем визнано право власності на житловий будинок літ «А-1» загальною площею 331,4 кв.м. житловою площею 87,3 кв.м. з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_2 .(а.с.15-17)

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.10.2008 року за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18)

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №108611 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0806 га., яка розташована АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель в споруд, кадастровий номер: :01:050:0253 (а.с.19,20)

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 25.06.2016 року ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «LEXUS», модель "LX 570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.21)

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Сімейного кодексу України, на майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В ст.71 СК України встановлені способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і вказано, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р., поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 2007 р., передбачає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

При вирішенні спору про поділ майна суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України може в окремих випадках відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Поряд із тим, за час розгляду справи відповідач не заперечував що частка позивача у спірному майні має бути більшою, оскільки позивачка більше часу приділяє дитині та організації побуту в сім"ї, в зв"язку з чим нею використовується спірний автомобіль.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, те, що відповідач визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у порядку поділу майна подружжя визнається право власності за обома сторонами, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача половину сплаченої нею суми за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 10510 грн., тобто 5255 грн.

Сплачений позивачем судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає загальна сума судових витрат у розмірі 6095,80грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 до ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по 07.05.2020 року.

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на наступне майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0806 га, кадастровий номер :01:050:0253, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль «LEXUS», модель "LX570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0806 га, кадастровий номер :01:050:0253, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «LEXUS», модель "LX570", номер шасі НОМЕР_1 , об"єм двигуна 5663, чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6095 (шість тисяч дев"яносто п"ять ) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4

Повне судове рішення складено 13 серпня 2020 року.

Суддя І.О.Гордійчук