Справа №705/3299/18
2-п/705/9/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду «…Заяву про перегляд заочного рішення суду…», ухваленого 18.12.2018 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У своїй заяві вона посилається на те, що вказаним рішенням суду було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з неї заборгованості у сумі 36892,80 грн. за кредитним договором. Заявник вказує у заяві про те, що вона не знала, що Уманським міськрайонним судом розглядалась дана справа та дізналась про існування рішення лише «…22.10.2019 р., про що свідчить відмітка на конверті, яка знаходиться в матеріалах справи…». В обґрунтування вимог заяви посилалась на те, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи, оскільки повідомлення про виклик до суду на її адресу не надходили. Рішення суду, ухвали суду про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, судові повістки, повістки-повідомлення по справі не отримувала, тому вона звернулася із заявою про перегляд заочного рішення суду та просить:

«…1. Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі № 705/3299/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості…» ( при цьому заява називається « про перегляд заочного рішення суду»).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду заяви, - не з`явилася, довірила свої інтереси в суді представляти її представнику адвокату Кравченко Р.М. та адвокату Каленській С.С.

Адвокат Каленська С.С. в судове засідання не з`явилася.

Представник заявника адвокат Кравченко Р.М. вказував на можливість проведення розгляду заяви про перегляд заочного рішення у відсутність заявника. В судовому засіданні адвокат Кравченко Р.М. підтримав вимоги заяви про перегляд заочного рішення посилаючись на обставини, які викладені в заяві та у поясненнях до неї, що надавалися до Уманського міськрайонного суду ОСОБА_2 та адвокатом Каленською С.С. При цьому, заявник ОСОБА_1 надала до суду додаткові письмові пояснення (вх. № 26714 від 13.11.2019 р.) до заяви про перегляд заочного рішення, в яких вказала, що фактично вона не укладала з банком кредитний договір, а лише підписувала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Вона посилається на те, що в самій заяві відсутня навіть відмітка, яку картку вона отримувала. Також, у додаткових поясненнях вказано, що «… фактично встановили на зарплатній картці кредитний ліміт, який у подальшому, з допомогою телефонної розмови збільшували декілька разів, на що вона не погоджувалась та не ставила свій підпис під такими умовами…». Також, в письмових поясненнях вказано, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів та витяг з Умов вона розуміла особисто та ознайомлювалась з ними і підписала заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви у розмірах і порядках нарахування. Заявник вважає, що роздруківка із сайту банку не може бути належним доказом. Також, заявник вказує, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору, які встановлені у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому вона вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з неї штрафів є необґрунтованими через відсутність передбаченого обов`язку ОСОБА_1 по їх сплаті банку у анкеті-заяві, а витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може визнаватися складовою частиною спірного кредитного договору. Крім того, 25.11.2019 р. за вх. № 27507 представник заявника-адвокат Каленська С.С. надала до суду письмові пояснення щодо заяви про перегляд заочного рішення. У поясненнях представник ОСОБА_3 вказувала, що відповідно до довідки сільської ради від 13.08.2018 р. органом місцевого самоврядування було підтверджено факт реєстрації ОСОБА_1 , проте не підтверджено її місцезнаходження, оскільки на той момент ОСОБА_1 перебувала в іншому місті. У своїх поясненнях, які були подані до суду та направлені представнику позивача, ОСОБА_1 вказувала, що по місцю проживання не проживала та жодних документів про розгляд справи не отримувала, а про стягнення заборгованості дізналася лише після перевірки себе у Єдиному реєстрі боржників. Крім того, представник ОСОБА_3 у своїх поясненнях заперечувала наявність підстав для нарахування штрафних санкцій та пені із посиланням на практику ВС від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17. Представник також вказувала, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу та пені є необґрунтованими через відсутність передбаченого обов`язку ОСОБА_1 по їх сплаті банку у анкеті-заяві, а витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може визнаватися складовою частиною спірного кредитного договору.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні посилався на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Він посилався на те, що заява не оформлена належним чином та до неї не додані докази на підтвердження обставин, які б були підставою для скасування заочного рішення суду. Представник банку вважає, що при винесенні заочного рішення судом були дотримані вимоги чинного законодавства України, в тому числі, що стосується повідомлення про місце, дату і час проведення слухання справи, яке було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, що передбачено ЦПК України. Також, він вказував на те, що чинний ЦПК України, передбачає в якості підстав для перегляду заочного рішення посилання в заяві на наявність обставин, які свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та неподання відзиву і доказів про це, з посиланням на докази, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти вимог позивача. Однак, клопотання, яке надано ОСОБА_1 таких посилань не містить і до нього не додано докази, які б підтверджували наявність обставин з якими ЦПК України пов`язує перегляд заочного рішення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду з додатками та матеріали цивільної справи № 705/3299/18 (провадження 2/705/1991/18) за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд дійшов наступного.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду від 18.12.2018р. було задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2012 року у розмірі 36892,80 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Вказане рішення суду було ухвалено за відсутності відповідача ОСОБА_1 та у заочному рішенні від 18.12.2018 року було дослівно вказано, що «…Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи…».

Заочне рішення суду було направлено рекомендованим листом з повідомленням (вих..№ 25245 від 19.12.2018 року) відповідачу ОСОБА_1 за вказаною у позовній заяві адресою: АДРЕСА_1 , для ознайомлення. Проте, рекомендоване повідомлення повернулося до суду із поштовою відміткою «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи № 705/3299/18, 22.09.2018 р. ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду від 04.09.2018 р. про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, а також повідомлення про розгляд справи, що підтверджується її підписами у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення № 4304 та № 932 (а.с. 47, 48). Тому, ОСОБА_1 мала можливість надати до суду відзив згідно вимог ухвали суду, однак своїм правом не скористалася і за період провадження по справі до суду не з`явилася і розглядом справи не цікавилася ( достовірно знаючи про її наявність).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження заявника ОСОБА_1 про те, що вона «…не була повідомлена належним чином про розгляд справи, оскільки повідомлення про виклик до суду на її адресу не надходили. Рішення суду, ухвали суду про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, судові повістки, повістки-повідомлення по справі не отримувала…» не відповідає дійсності та спростовується доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи № 705/3299/18 (провадження 2/705/1991/18).

Частинами 3, 4 статті 284 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Ставлячи перед судом питання про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 будь-яких доказів на підтвердження факту отримання копії заочного рішення лише 22.10.2019 р. до суду не надала. Одночасно, подаючи до суду заяву на ознайомлення з матеріалами справи 22.10.2019 року ОСОБА_1 вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( та сама адреса, що була вказана позивачем при зверненні до суду та за якою відповідачу були надіслані судові повістки та ухвала про прийняття до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у даній справі від 04.09.2018 року.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.12.2018 року необхідно залишити без задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_1 знала про перебування на розгляді в Уманському міськрайонному суді цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості ще 22.09.2018 р., коли отримала рекомендовані повідомлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що в провадженні суду перебуває цивільна справа та будучи повідомлена про розгляд матеріалів, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судові засідання не з`являлась і доказів з приводу поважності причин неявки в судові засідання, жодного разу не надавала.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані у справі докази, суд приходить до висновку, що не має підстав для поновлення строку звернення до суду та скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Мазуренко