КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельниченко Ірина Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Броніслав Сергійович про визнання договору дарування недійсним та витребування квартири,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельниченко Ірина Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Броніслав Сергійович про визнання договору дарування недійсним та витребування квартири.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01 липня 2020 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

Не погодившись із вказаною ухвалою, 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка підписана його представником Виклюком А.М., який діє на підставі довіреності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для повернення апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з частиною третьою ст.356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до ч.3 ст.1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Такі ж положення містить ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з підпунктом «б» п.16 Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін щодо Конституції України (щодо правосуддя)» розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 161.

Відповідно до підпункту 11 п.161 розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 та ст.1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі 8 Конституції України і повинні відповідати їй. Норми 8 Конституції Україниє нормами прямої дії.

Отже, з 01 січня 2019 року представництво сторін у цій справі обмежується виключно адвокатами.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга підписана представником позивача Виклюком А.М. який діє на підставі довіреності (а.с.99), документів про те, що представник є адвокатом не надано та відповідні дані також відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України, що у свою чергу свідчить, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, а відтак скарга згідно п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України підлягає поверненню.

Аналогічні правові позиції Верховного Суду висловлені у цілому ряді постанов, в тому числі: від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17; від 19 серпня 2019 року у справі № 444/2308/18; від 29 серпня 2019 року у справі № 2-277/2007.

Повертаючи апеляційну скаргу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, окрім адвоката під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятків осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Згідно п.п.1-2 ч.6 ст.19 ЦПК України до малозначних справ, зокрема відносяться: справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за змістом ч.6 ст.19 ЦПК України справи, зазначені в цій нормі, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Предметом спору в даній справі є вимоги, про визнання договору дарування недійсним та витребування цієї квартири у останнього її набувача на підставі ст.388 ЦК України.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Отже, дана справа не є малозначною ні в силу вказівки закону, ні в силу визнання її малозначною за ухвалою суду.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України кваліфікація справи як малозначної належить до дискреційних повноважень суду. Апеляційний суд, врахувавши предмет спору і те, що у справі було заявлено вимоги про визнання договору дарування недійсним та витребування майна у останнього набувача не знаходить підстав для віднесення даної справи до малозначної.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17, де залишаючи без змін ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на підставі п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України (подана особою, яка не є адвокатом) Верховний Суд вказав, що справа за позовом про визнання кредитного договору недійсним не може бути визнана малозначною.

З викладених вище підстав, з урахуванням того що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, а також те, що дана справа не є малозначною ні в силу вказівки закону, ні в силу визнання її малозначною судом з огляду на характер та предмет спору, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельниченко Ірина Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Броніслав Сергійович про визнання договору дарування недійсним- повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко