Номер провадження: 22-ц/813/1293/20
Номер справи місцевого суду: 522/2639/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги та договором іпотеки, скасування змін, внесених до Державного реєстру іпотек,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Лекс Навігатор», ПАТ «Фідобанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги та договором іпотеки, скасування змін, внесених до Державного реєстру іпотек.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року справу передано для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор» звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, передати справу на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (вул. Полковника Потєхіна, 14А, Київ, 03127), посилаючись на порушення норм процесуального права

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 27 по 31 січня 2020 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом; суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 27 січня по 07 лютого 2020, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом, а тому повне судове рішення виготовлене 10 лютого 2020 року.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010 року).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 2-4 ЦПК України, передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорія справ.

В пункті 4 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що в даній справі оспорюється перехід права грошової вимоги, який має прямий, очевидний зв`язок із нерухомістю, яка є предметом іпотеки за кредитним договором та знаходиться в м. Одеса, а тому, ця цивільна справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

До спорів з приводу нерухомого майна відносяться будь-які спори, що виникають у зв`язку із створенням та зміною об`єктів нерухомості, їх цивільним обігом, виникненням, зміною, припиненням та виконанням зобов`язань, які пов`язані з нерухомістю. Навіть ті, в яких право на нерухоме майно не оспорюється.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є майнові права та обов`язки, щодо нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки, на ремонт якої отримані кредитні кошти за кредитним договором.

Також колегія суддів звертає свою увагу на те, що позивач подав позовну заяву відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а згідно норм чинного процесуального законодавства позовні заяви у спорах про захист прав споживачів можуть бути подані за місцем проживання споживача.

На стадії відкриття провадження у справі у суду немає законних підстав вирішувати питання по суті спору, а саме чи були порушені права позивача як споживача наданих послуг, чи ні. Такі питання вирішуються судом в нарадчій кімнаті при вирішенні спору по суті та винесення рішення.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що не потрібно по цій справі застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів» не може бути прийнятий до уваги.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та прийнята з порушенням правил підсудності не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко