Справа № 635/8784/19
Провадження по справі № 2/635/452/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Березовської І.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань Калягіна М.П.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок, -
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_4 , яким просять: скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаpiального округу Mалахової Г.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 лютого 2016 року, індексний номер 28384274, на підставі якого до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис №13380049 про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А-3» з підвалом літ. «аппд», терасами літ. «а», «a1», балконами «а2», «а3», ганками «а4», «a5», навіс літ. «Б», місцева очисна споруда «В», огорожа 1-6, вимощення І, підпірна стіна IІ, колодязь літ. «К» загальною площею 468 кв. м.; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що складається з таких будівель і споруд: житловий будинок літ. «А-3» з підвалом літ. «аппд», терасами літ. «а», «a1», балконами «а2», «а3», ганками «а4», «a5», навіс літ. «Б», місцева очисна споруда «В», огорожа 1-6, вимощення І, підпірна стіна IІ, колодязь літ. «К» загальною площею 468 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину житлового будинку, що складається з таких будівель і споруд: житловий будинок літ. «А-3» з підвалом літ. «аппд», терасами літ. «а», «a1», балконами «а2», «а3», ганками «а4», «a5», навіс літ. «Б», місцева очисна споруда «В», огорожа 1-6, вимощення І, підпірна стіна IІ, колодязь літ. «К» загальною площею 468 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що з 11 травня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 20 березня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського РУЮ Полтавської області зроблено відповідний актовий запис №28 від 04 квітня 2008 року. В період шлюбу 20 квітня 2007 року позивачами придбано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , права власності на яку, станом на сьогодні, зареєстровано по 1/2 частині за кожним із позивачів.
У 2007-2009 роках позивачами на зазначеній земельній ділянці було самочинно побудовано житловий будинок. Будівництво житлового будинку було розпочато за спільні грошові кошти подружжя, в тому числі за рахунок отриманих у позику в розмірі 1 000 000 гривень від гр. ОСОБА_7 (чоловіка рідної сестри ОСОБА_6 ), та закінчено у 2009 році вже за кошти, які були отримані від здійснення підприємницької діяльності, в тому числі і у якості дивідендів від діяльності ТОВ «Торговий дім «Молочна рів`єра».
Позивачі зазначають, що в будівництві спірного житлового будинку інші особи, в тому числі ОСОБА_4 , участі не приймали. ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 в 2009 році, через погіршення особистих стосунків, скориставшись відсутністю дозвільних документів на будівництво та тією обставиною,що вона нібито є власником земельної ділянки, в судовому порядку визнала за собою право власності на спірний житловий будинок.
Станом на сьогодні, право власності на зазначений будинок без жодних правових підстав зареєстрований за ОСОБА_4 , що порушує права позивачів як власників земельної ділянки, оскільки унеможливлює користування та розпорядження як земельною ділянкою так і самовільно побудованим житловим будинком.
Позивачі зазначають, що вони як власники земельної ділянки відповідно до ст. 375 ЦК України набули право власності на зведені ними житловий будинок.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що позивачі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 20 березня 2008 року. В період шлюбу, а саме: в 2007 році подружжя придбало земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . В 2007-2009 роках на зазначеній земельній ділянці позивачі самочинно за спільні кошти побудували житловий будинок, в тому числі за рахунок отриманих у позику грошових коштів від гр. ОСОБА_7 , а також за кошти, які були отримані від здійснення підприємницької діяльності, в тому числі і у якості дивідендів від діяльності ТОВ «Торговий дім «Молочна рів`єра». В червні 2008 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , який був розірваний у 2009 році. Наприкінці 2018 року ОСОБА_6 дізналася, що земельна ділянка, придбана нею та ОСОБА_8 в період шлюбу, була оформлена на ОСОБА_4 . У зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки частково недійсним та поділ спільного майна подружжя. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , частково недійсним, визнано покупцем зазначеної земельної ділянки ОСОБА_3 , визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку поділу спільного майна подружжя. В подальшому позивачі дізналися, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 в 2009 році, скориставшись відсутністю дозвільних документів на будівництво та тією обставиною,що вона на той час була є власником земельної ділянки, в судовому порядку визнала за собою право власності на спірний житловий будинок. На підставі рішення суду приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. здійснила реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок. На теперішній час рішення суду про визнання права власності за ОСОБА_4 є чинним. Позивачі зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржували. Представник позивача вважає, що право власності на зазначений будинок без жодних правових підстав зареєстрований за ОСОБА_4 , що порушує права позивачів як власників земельної ділянки, оскільки унеможливлює користування та розпорядження як земельною ділянкою так і самовільно побудованим житловим будинком.
Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, від позивача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 07 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 28 .
20 квітня 2007 року між ОСОБА_9 , від імені якої діяв ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. за реєстровим №487 (а.с.80).
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2012 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на самовільно зведений житловий будинок літ.«А-3» з півпідвалом літ.«аппд», терасами літ.«а», «а1», балконами «а2», «а3», ґанками «а4», «а5», навіс літ. «Б», місцеву очисну споруду «В», огорожу №1-6, вимощення І, підпірну стіну ІІ колодязь літ.«К» загальною площею 468 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Витребувано від добросовісного набувача ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 будинок з надвірними будівлями, а також земельну ділянку розміром 0, 1458 Га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2012 року - змінено, а саме - скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на самовільно зведений житловий будинок літ. «А-3»з півпідвалом літ. «аппд», терасами літ. «а», «а1», балконами «а2», «а3», ганками «а4», «а5», навіс літ. «Б», місцеву очисну споруду «В», огорожу № 1-6, вимощення І, підпірну стіну ІІ колодязь літ. «К`загальною площею 468,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; в частині витребування від добросовісного набувача ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 будинку з надвірними будівлями, а також земельної ділянки розміром 0,1458 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_4 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року рішення апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2012 року було скасовано, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2012 року було залишено без змін.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року, витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Цент харчових технологій» на користь ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право застави у іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Цент харчових технологій» на передане йому в іпотеку нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Зазначені обставини встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 03 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим №:00:024:0047, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 20 квітня 2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. за реєстровим №487, частково недійсним, визнано покупцем земельної ділянки з кадастровим №:00:024:0047, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 20 квітня 2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. за реєстровим №487, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 27 жовтня 2011 року Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим №:00:024:0047, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя.

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 185837054 від 23 жовтня 2019 року та № 185837283 від 23 жовтня 2019 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:024:0047 зареєстрована за ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним.

Доказів щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок, зокрема, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на час розгляду справи позивачами не надано.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення , переходу або припинення прав на нерухоме майно , обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту ( у тому числі і судового) прав особи , що виникають з правовідносин , предметом яких є нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов`язковій державній реєстрації, що випливає зі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) .

Відповідно до положень ст. 10 зазначеного Закону ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Відповідно до ст.9 Закону ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав, ведення Державного реєстру прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, формування та ведення реєстраційних справ,здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частина 1 статті 27 Закону ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухому майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чиїх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи та стверджується представником позивача, підставою для державної реєстрації приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 стало рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2012 року, що набрало законної сили,щодо права власності на нерухоме майно.

Даних про те, що вказане рішення суду скасовано матеріали справи не містять. Як зазначено представником позивача, позивачами рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2012 року в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Даних про те, що приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від07 березня 2012 року, що набрало законної сили, реєстратор порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» матеріали справи також не містять.

Приймаючи до уваги вище зазначені обставини, суд доходить висновку, що підстав для скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаpiального округу Mалахової Г.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 лютого 2016 року, індексний номер 28384274, на підставі якого до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис №13380049 про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , немає.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_8 щодо визнання права на спірний житловий будинок, оскільки рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаpiального округу Mалахової Г.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 лютого 2016 року, індексний номер 28384274 щодо реєстрації права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_4 не скасовано, нечинним не визнано.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 13 серпня 2020 року.

Суддя І.В. Березовська