ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 495/9501/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2414/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника Федоренко Ольги Іванівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року про зупинення провадження, постановлену під головуванням судді Прийомової О.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна (далі ТОВ ім. Мічуріна) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №268 від 10 жовтня 2013 року (а.с. 2-6), зазначивши, що предметом спору у даній справі є договір оренди земельної ділянки №268 від 10 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ ім. Мічуріна про передачу в строкове платне користування земельної ділянки № НОМЕР_1 , масив №4, яка розташована на території Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 5,53 га строком на сім років (а.с. 9-13).

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області 11 лютого 2015 року.

Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 26 серпня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ ім. Мічуріна, третя особа - державний реєстратор, про скасування реєстрації договору оренди земельної ділянки (а.с. 21-28).

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 відмовилась підписати додаткову угоду від 16 серпня 2018 року до договору оренди земельної ділянки №268 від 10 жовтня 2013 року щодо заміни сторони, з метою отримання нарахованої орендної плати, ТОВ ім. Мічуріна просило суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2013 року за № 268 в частині заміни сторони договору ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження у цій справі № 495/9501/18 (а.с. 52-53).

В цей же період часу у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходилась інша цивільна справа №495/10170/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ім. Мічуріна про розірвання договору оренди земельної ділянки за №268 від 10 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ ім. Мічуріна у зв`язку з неналежним виконанням договору.

20 листопада 2018 року ОСОБА_3 представник відповідачки ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи №495/10170/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ім. Мічуріна про розірвання договору оренди земельної ділянки, яка перебуває в провадженні суду (а.с. 58-59).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року зупинено провадження у даній цивільній справі №495/9501/18 за позовом ТОВ ім. Мічуріна до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди укладеною до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №495/10170/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ім. Мічуріна про розірвання договору оренди земельної ділянки (а.с. 84-85).

В апеляційній скарзі представник ТОВ ім. Мічуріна Федоренко О.І. просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не зазначено, яким саме чином розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ім. Мічуріна про розірвання договору оренди земельної ділянки унеможливлює розгляд справи за позовом ТОВ ім. Мічурина до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. На думку апелянта, зупинення провадження у даній справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору між тими же сторонами у даній справі № 495/9501/18 про укладення додаткової угоди до договору оренди та в іншій справі № 495/10170/18 про розірвання договору оренди є договір оренди земельної ділянки № 268 від 10 жовтня 2013 року (а.с. 9-11).

14 листопада 2019 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області постановив рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до ТОВ ім. Мічуріна про розірвання зазначеного договору оренди земельної ділянки (а.с.133-140).

Це рішення оскаржено ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 1056,90 грн. Після сплати апелянткою судового збору 14 січня 2020 року суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження, направивши ТОВ ОСОБА_4 . Мічуріна копію апеляційної скарги і запропонував у строк до 14 лютого 2020 року надати суду апеляційної інстанціях відзив на апеляційну скаргу.

Справа знаходиться у провадженні суду апеляційної інстанції.

За змістом пункту 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням.

При визначенні підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи застосовується у тому разі, якщо в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, які стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Беручи до уваги, що вирішення судом позову про розірвання договору оренди в іншій справі №495/10170/18 пов`язано з вимогами, які заявлені у даній справі № 495/9501/18, а саме: про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були передбачені пунктом 6 ч.1 ст.251 ЦПК України підстави для зупинення провадження у даній справі до набрання чинності судового рішення в іншій справі, яка знаходиться в провадженні суду апеляційної інстанції.

Тому твердження у скарзі про те, що зупинення судом першої інстанції провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, у даному випадку не відповідає вимогам процесуального закону та до уваги не приймається.

Суд першої інстанції в межах своїх дискреційних повноважень відповідно до вимог національного закону, вирішив це питання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Федоренко Ольги Іванівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року про зупинення провадженнязалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді :