Справа № 524/2296/20
Провадження № 2/524/1630/20
03.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання - Яковлєвій К.В.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами, -
В обґрунтування позову зазначає, що 30 січня 2014 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надав останньому 2500 дол. США, зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 3,5 % щомісяця від загальної суми займу, зі строком повернення до 30 квітня 2014 року.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 вересня 2016 року кошти за порушення строку повернення позики у сумі 23979 грн. стягнуто з відповідача.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 січня 2018 року стягнуто з відповідача проценти за користування коштами наданих у позику на суму 41963,25 грн.

Протягом всього часу відповідач ОСОБА_2 не сплатив вище зазначені кошти, та продовжує користуватись коштами, які отримав від договору позики.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1050 цього Кодексу зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 травня 2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 30.01.2014 року у розмірі 40064,91 грн.

З рішення постає, зокрема, що 30.01.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику грошові кошти в розмірі 2500 доларів США, що за курсом НБУ на час укладення договору дорівнює 19982,50 грн. Позичальник зобов`язався повернути кошти в строк до 30.04.2014 року. Вказане підтверджується договором позики від 30.01.2014 року, який містить підпис відповідача.

Згідно п. 2.2 позичальник зобов`язаний сплатити проценти у розмірі 3,5 % щомісячно від суми позики. Термін повернення коштів складає три календарні місяці з моменту отримання позики.

Відповідно до п. 6.1 договору позики, у випадку прострочки платежу після 30.04.2014 року, позичальник зобов`язується виплатити кредитору кошти в розмірі 10 % від суми боргу за кожен день прострочки. Виплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов`язань по даному договору.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за порушення строку повернення позики за період 30.01.2015 року по 30.01.2016 року у сумі 23979 грн. та судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 січня 2018 року стягнуто з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами наданих у позику за період з 30.01.2016 року по 31 жовтня 2017 року на суму 41963,25 грн. та у повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 640 грн.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів сплати заборгованості за договором позики відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування коштами наданих у позику за період з 31.10.2017 року по 31.03.2020 року на суму 57949,25 грн., із розрахунку 19982,50 грн. (сума позики) х 290 (29 місяців х 10 %) : 100 % = 57949,25 грн.

У відповідності до положень ст.ст. 141, ст. 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні із позовом до суду на підставі п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 10,12,19,81,141,258-260,280-283 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проценти за користування коштами, наданих у позику на суму 57949,25 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С.Предоляк