УХВАЛА

07 лютого 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Жовноватюк В.С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України, заінтересована особа : державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Руткова Юлія Володимирівна , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд зняти арешт із соціального карткового рахунку, відкритого в установі банку, який накладений постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в м. Києві від 07.08.2018 про арешт всього майна боржника.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 447-449 ЦПК України та не містить відомостей, зазначених в статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Таким чином, слід зауважити , що особа може звернутися до суду в порядку ст.447 ЦПК України у випадку якщо рішенням , дією або бездіяльністю державного виконавця було порушено її права чи свободи. При цьому, у скарзі повинен міститися зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону.

Аналізуючи вимоги скарги ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення державного виконавця, а саме постанову про накладення арешту на її майно. В той же час, вимога сформульована суду як необхідність саме суду зняти такий арешт, накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз вищенаведених положень Закону свідчить про те, що цивільно-процесуальне законодавство передбачає конкретний порядок розгляду тих чи інших питань, які можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Даного порядку має дотримуватися саме особа, яка звертається із конкретним процесуальним документом до суду. Обрання способу захисту, який не передбачений для певної категорії справ, може мати наслідком відмову в задоволенні позову чи відмову в задоволенні скарги лише з цих підстав.

Крім того, скарга ОСОБА_1 не містить і належного суб`єктного складу , який має бути зазначений при поданні до суду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України. Так, заявник не вказує, хто є стягувачем, а хто боржником у виконавчому провадженні, не зазначає їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб).

Також, суд звертає увагу ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах скарги відомостей , що підтверджують отримання оскаржуваної постанови нею лише 24.01.2020. За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити поважність причин пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Таким чином, якщо скарга за формою і змістом не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону , до неї застосовуються положення статті 175, 177 ЦПК.

Суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 447-449 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України, заінтересована особа : державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Руткова Юлія Володимирівна, - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Жовноватюк