ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1747/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Годзь Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління обслуговування громадян Петриківський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУПФ України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

Встановив:

21.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою зазначила - Управління обслуговування громадян Петриківський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУПФ України в Дніпропетровській області.

Заява обґрунтована тим, що заявник є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-інвалідом з дитинства. З досягненням пенсійного віку, як матір, що здійснює догляд за дитиною-інвалідом, заявник звернулася до Петриківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУПФ України в Дніпропетровській області про призначення дострокової пенсії, як матері дитини-інваліда, однак при аналізі поданих документів спеціалістами управління було виявлено розбіжності в написанні по-батькові заявниці. Зокрема, в медичному висновку № 54 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства в віці до 16 років від 21.09.1993 по-батькові матері дитини (заявниці) вказано « ОСОБА_3 » російською мовою, в той час, як у всіх інших документах - « ОСОБА_4 » українською мовою.

При зверненні заявником до дитячої лікарні м. Кам`янське для виправлення вказаної помилки її було повідомлено про те, що минуло понад 25 років та дані архіви не збереглися, виправлення було здійснено в медичному висновку на підставі поданих нею документів, однак працівниками управління не взято до уваги та відмовлено у призначенні пенсії.

Заявник в своїй заяві вказує, що через такі розбіжності у написанні її по-батькові, вона позбавлена права на оформлення пенсії.

Посилаючись на документальні підтвердження своїх вимог, заявник просить встановити юридичний факт про те, що медичний висновок № 54 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства у віці до 16 років, виданого 21 вересня 1993 року Дитячою міською лікарнею м. Дніпродзержинська щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я матері дитини « ОСОБА_5 » дійсно належить матері дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як одній і тій же особі.

Відомостей про звернення заявниці до суду з аналогічною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, немає.

Ухвалою суду від 24.10.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження і призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в заяві, просить її задовольнити. Надалі подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Продан І.В. - Управління обслуговування громадян Петриківський відділ обслуговування громадян (сервісний центр), у судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу за їх відсутності. Крім того, долучили відзив у якому просили у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись, що до заяви останньою не додано жодних доказів, які б свідчили попереднє звернення до закладу, який видав медичний висновок, для отримання документу, передбаченого п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підтвердження встановлення інвалідності у дитини, а отже заявником обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

З`ясувавши позиції заявниці та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1статті 315 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, в «медичному висновку № 54 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства в віці до 16 років» виданого 21 вересня 1993 року Дитячою міською лікарнею м. Дніпродзержинська щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір дитини-інваліда, вказано як « ОСОБА_7 » російською мовою. Крім того, копія даного висновку містить засвідчене в.о. головного лікаря виправлення від 24.09.2019 «Алексеевна (отчество) верить» (а.с. 10).

З інформації, що міститься в листі № 31 від 16.01.2020 в.о. генерального директора КНП КМР «Міська дитяча лікарня» Братанова В.Б. вбачається, що медична документація за 1993 рік щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в архіві не зберіглась (гарантований строк зберігання - 25 років). Згідно наявного журналу реєстрації інвалідності з дитинства за 1993 рік, мати дитини вказана, як ОСОБА_5 , що й вказано у вищезазначеному медичному висновку № 54 (а.с. 43-44).

При цьому відповідно до свідоцтва про народження, виданого 07.08.1990 Відділом запису актів громадянського стану м. Дніпродзержинськ, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області народилася ОСОБА_2 та її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 07.10.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (а.с.17).

За паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Петриківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області 12.11.2014, заявником є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Хуторське Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.5-7).

Суд звертає увагу, що згідно посвідчення № 125503, виданого 23.10.1995 Заводським районним відділом соціального захисту населення, ОСОБА_1 , є отримувачем державної соціальної допомоги на дитину ОСОБА_2 , по догляду, як за дитиною-інвалідом (а.с. 33).

Таким чином суд приходить до висновку про належність саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як матері дитини-інваліда, «медичного висновку № 54 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства у віці до 16 років», виданого 21 вересня 1993 року Дитячою міською лікарнею м. Дніпродзержинська щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заперечення з боку заінтересованої особи щодо обрання заявником неналежного способу захисту свої прав та інтересів спростовуються дослідженими матеріалами справи, з яких вбачається, що за відсутності в КНП КМР «Міська дитяча лікарня» на зберіганні медична документація за 1993 рік за сплином 25-ти річного терміну їх гарантійного зберігання, відсутня можливість видачі заявнику відповідної довідки в порядку, передбаченому п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Задоволення поданої заяви має для ОСОБА_1 юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки без встановлення даного факту, вона буде позбавлена можливості реалізовувати свої права, зокрема право на призначення їй дострокової пенсії за віком, як матері дитини-інваліда.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що медичний висновок № 54 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства у віці до 16 років, виданий 21 вересня 1993 року Дитячою міською лікарнею м. Дніпродзержинська щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я матері дитини « ОСОБА_5 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як одній і тій же особі.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха