Справа № 202/71/20
Провадження № 4-с/202/10/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк Сергія Петровича, стягувач: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить визнати постанову про накладання арешту на все майно боржника по виконавчому провадженню № 60424322 від 12.12.2019 року винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. з виконання виконавчого листа № 202/18371/13-ц від 10.09.2018 року такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та скасувати її. Зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. зробити розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням № 60424322 а саме: визначити суму заборгованості аліментів враховуючи 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; врахувати надані оригінали квитанцій грошових переказів на суму 2 200 грн. на ім`я стягувача ОСОБА_1 ; закрити виконавче провадження № 60424322 через відсутність заборгованості по аліментам на час навчання повнолітньої доньки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на виконанні в Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 60424322 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на час навчання повнолітньої доньки. Про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на його майно дізнався лише 17.12.2019 року. Розрахунок заборгованості зроблено 24.01.2020 року, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Наголошував, що розрахунок заборгованості по аліментам здійснено з порушеннями, а саме розрахунок заборгованості виконано з урахуванням 50% прожиткового мінімуму працездатної особи, в той час коли за рішенням суду повинні розраховуватись у 30% прожиткового мінімуму; визначаючи розмір заборгованості не взято оригінали квитанцій грошових переказів через Укрпошту на ім`я стягувача ОСОБА_1 на суму 2 200 грн., які було переказано за цим виконавчим листом та надано державному виконавцю.

Державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. надав письмові пояснення в яких наголошував, що в жодній квитанції про сплату аліментів, які надані ОСОБА_2 , не зазначено по якому виконавчому провадженню проводились виплати. Всі здійсненні ОСОБА_2 виплати було зараховано при розрахунку заборгованості з виконання виконавчого листа № 202/924/18 від 10.09.2018 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № 60424322 заборгованість ОСОБА_2 становить 3 441 грн. 12.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника.

ОСОБА_1 надала письмові пояснення в яких зазначила, що скарга ОСОБА_2 є безпідставною та просила відмовити в її задоволенні, оскільки заборгованість по сплаті аліментів існує, а стягнення аліментів за даним виконавчим листом не провадилось.

ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, просила відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст. 74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 60424322 з примусового виконання виконавчого листа 202/18371/13-ц, виданого 10.09.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.10.2019 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 60424322 на виконання виконавчого листа 202/18371/13-ц.

12.12.2019 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. винесено постанову про арешт майна боржника.

12.12.2019 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Постановою від 31.03.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 .

Постановою від 07.04.2020 року виконавче провадження № 60424322 до зведеного виконавчого провадження № 61762701, яке веде Солом`янський РВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою від 07.04.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 .

Постановами від 08.04.2020 року та від 23.06.2020 року знято арешт з коштів боржника ОСОБА_2 по окремим рахункам, у зв`язку із тим, що рахунки призначені для виплати заробітної плати.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

За правилами ст.ст. 1,5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З урахуванням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та встановлених судом обставин, державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження.

Виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначений у VII розділі Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ст. 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013 року

стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.01.2013 року і до закінчення строку навчання 26.06.2013 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2013 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2013 року залишено без змін.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненому державним виконавцем станом на 06.03.2020 року, за період з січня 2013 року по червень 2013 року включно, заборгованість по аліментам складає 3 441 грн. Згідно розрахунку за зазначений період боржником ОСОБА_2 не сплачено жодного платежу.

Відомості про добровільне виконання ОСОБА_2 рішення суду матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняття постанови про накладення арешту на кошти боржника було здійснено державним виконавцем у межах його повноважень відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим скарга ОСОБА_2 в частині визнання постанови про накладення арешту від 12.12.2019 року такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та її скасування не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 182 СК України (в редакції, яка була чинна в період з лютого 2013 року по 08.07.2017 року) було передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості щомісячне нарахування по виконавчому провадженні № 60424322 здійснюється в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, дії державного виконавця щодо визначення розміру аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при розрахунку заборгованості по аліментам є необґрунтованими, а вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню за виконавчим листом № 202/18371/13-ц в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.01.2013 року і до закінчення строку навчання 26.06.2013 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Однак, вимоги скаржника ОСОБА_2 щодо зарахування до заборгованості грошових переказів через АТ «Укрпошту» на ім`я стягувача ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, оскільки копії наданих скаржником квитанції не містять відомостей на виконання якого рішення суду чи в рамках якого виконавчого провадження було здійснено платежі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгеніївни.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк Сергія Петровича, стягувач: ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням № 60424322, враховуючи розмір аліментів визначених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013 року у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали суду складено 17.08.2020 року.

Суддя Г.В. Бєсєда