ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №591/5587/14-ц

Номер провадження 22-ц/816/1619/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника ОСОБА_1 - адвоката Дяченка Юрія Васильовича

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяченка Юрія Васильовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену у складі судді Сидоренко А.П. у м. Суми, повний текст якої складено 16 липня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком з надвірними спорудами, позбавлення права користування будинком з надвірними спорудами та виселення,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, поділ майна,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком з надвірними спорудами, позбавлення права користування будинком з надвірними спорудами та виселення, мотивуючи вимоги тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 , у який без його згоди та відома вселилася відповідач й за невідомих йому обставин зареєструвалася за вказаною адресою, змінила замки на вхідних дверях, чим перешкоджає йому потрапити до будинку, а також продати належне йому нерухоме майно, що порушує його права власника.

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, поділ майна. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просила встановити факт проживання її з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1997 року до травня 2014 року, визнати за нею право власності на 1/2 частину прибудов до будинку АДРЕСА_1 , а саме: ґанок, коридор, ванну кімнату і туалет, бесідку, огорожу і ворота, які є спільним майном подружжя, стягнути на її користь 1/2 частину вартості проведеного ремонту у спірному будинку, здійснити поділ меблів та побутової техніки, а також стягнути на її користь 1/2 частину вартості придбаних автомобілів, залишивши їх у користуванні ОСОБА_1 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2016 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2018 року зазначена справа прийнята до провадження, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням справи до розгляду. Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 21 березня 2018 року вирішено вважати судове засідання підготовчим.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті.

01 липня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дяченко Ю.В. звернувся до до місцевого суду з клопотанням, в якому просив скасувати захід забезпечення позову, передбачений ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2015 року у зв`язку з тим, що необхідність такого заходу відпала.

Клопотання мотивовано тим, що на даний час ОСОБА_2 в спірному будинку в АДРЕСА_1 не проживає з 10 грудня 2018 року, власник будинку ОСОБА_1 також не проживає у спірному будинку з 2018 року, а взагалі перебуває за межами м. Суми, тому створювати ОСОБА_2 будь-які умови для унеможливлення надання їй комунальних послуг, не може.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року у задоволенні клопотання представника позивача-відповідача ОСОБА_1 - Дяченка Ю.В. про скасування заходу забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Дяченко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, щоОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 з травня 2014 року не проживає, а з вересня 2018 року взагалі виїхав за межі України, а ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає з 10 грудня 2018 року так як добровільно виселилася до квартири чоловіка, де проживає і на даний час, а отже не можуть створюватись будь-які перешкоди у наданні комунальних послуг у вищевказаному будинку. Вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, оскільки потреба у їх застосуванні відпала.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечила проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Дяченко Ю.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Дяченка Ю.В. про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи по суті триває, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2015 року у справі №591/5587/14-ц задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо припинення, призупинення постачання комунальних послуг, в тому числі з газопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання тощо, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи у суді, до вступу рішення у законну силу.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2015 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2015 року змінено, виключено з другого абзацу резолютивної частини оскаржуваної ухвали словосполучення «будь-яким особам» та зазначено замість цих слів « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7-8 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону клопотання про скасування заходів забезпечення позову має бути вмотивованим.

Разом з тим, у клопотанні представника ОСОБА_1 - Дяченка Ю.В. не зазначені мотиви, які можуть бути підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову. Також у клопотанні не наведено обставин, які б вказували на те, що потреба у застосуванні заходів забезпечення позову відпала, а також не надано обґрунтування того яким же чином заходи забезпечення позову у вигляді заборони позивачу за первісним позовом вчиняти будь-які дії щодо припинення, призупинення постачання комунальних послуг , які надаються за адресою АДРЕСА_1 створюють йому перешкоди як власнику будинку у користуванні цим будинком.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2015 року позов забезпечено на час розгляду справи у суді і до вступу рішення в законну силу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, вищевказана цивільна справа, в межах якої було застосовано забезпечення позову по суті не вирішена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України відсутні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Дяченка Юрія Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і осарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 19 серпня 2020 року.

Головуючий - О.І.Собина

Судді : С.С.Ткачук

О.Ю.Кононенко