Постанова

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 640/14108/18

провадження № 61-14425св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Тетяна Геннадіївна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_3 -ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_4 , на постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С., від 20 червня 2019 року.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляди Т. Г. (далі - приватний нотаріус ХМНО Харківської області Коляда Т. Г.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання незаконними та недійсними нотаріальних дій.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві приватної власності.

Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області була заведена спадкова справа № 266/2018.

Під час подання заяви державному нотаріусу Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховській Л. М. стало відомо про існування заповіту ОСОБА_5 , який був посвідчений 29 січня 2010 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Колядою Т. Г. у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_4.

За умовами цього заповіту все своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за законом матиме право, батько заповідав дочці від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області нотаріальним округом приватного нотаріуса Коляди Т. Г. визначений Харківський міський нотаріальний округ Харківської області, у межах якого даний приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність та в межах якого знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса (АДРЕСА_4).

Відповідачем було вчинено дії в Харківському міському нотаріальному окрузі Харківської області, зокрема посвідчено заповіт 29 січня 2010 року ОСОБА_5 , 1954 року народження, який проживає, як указано у самому заповіті, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відповідачем здійснено нотаріальну діяльність усупереч положень статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», не в межах нотаріального округу, визначеного для приватного нотаріуса Коляди Т. Г. відповідним органом юстиції.

На думку позивача, під час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення заповіту ОСОБА_5 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Колядою Т. Г. допущено порушення вимог статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», оскільки законодавством заборонено нотаріусу здійснювати діяльність за межами свого нотаріального округу.

Наслідком вчинення незаконних дій відповідача є порушення прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 , якого було позбавлено права спадкування за законом щодо спадщини, відкритої після смерті його батька.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними та недійсними нотаріальні дії відповідача щодо посвідчення 29 січня 2010 року заповіту ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та такими, що не відповідають положенням статті 13-1 Закону України «Про нотаріат».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова, у складі судді Чередник В. Є., від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що приватний нотаріус ХМНО Харківської області Коляда Т. Г. при посвідченні угоди - заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діяла у межах своїх повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2019 року та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 . Визнано незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляди Т. Г., здійснені поза межами свого нотаріального округу щодо посвідчення 29 січня 2010 року заповіту ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов висновку про те, що нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Заповіт складений і посвідчений у приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області за адресою: АДРЕСА_4 .

Водночас згідно з довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 05 жовтня 2018 року на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 . Вказана адреса місця проживання ОСОБА_5 також зазначена у самому заповіті.

Згідно з листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ГТУЮ у Харківській області) від 21 серпня 2018 року приватна нотаріальна діяльність Коляди Т. Г. була зареєстрована управлінням юстиції по Харківському міському нотаріальному округу. Приміщення, яке визначено робочим місцем приватного нотаріуса, знаходилося за адресою: АДРЕСА_4.

У свою чергу селище Високий Харківського району Харківської області є округом діяльності приватного нотаріуса зареєстрованого по Харківському районному нотаріальному округу. Нотаріальне обслуговування населення цього селища здійснюється Першою та Другою державними нотаріальними конторами Харківського району.

Отже, приватним нотаріусом ХМНО Колядою Т. Г. було здійснено нотаріальні дії в Харківському міському нотаріальному окрузі Харківської області стосовно особи, яка проживає та майно якої знаходиться у межах нотаріального округу Харківського району Харківської області, що є порушенням вимог статті 13-1 Закону України «Про нотаріат».

При перевірці архівних документів ГТУЮ у Харківській області було встановлено, що будь-яких документів та наказів про заміщення приватним нотаріусом ХМНО Колядою Т. Г. у січні 2010 року не виявлено. Таким чином, приватний нотаріус Коляда Т. Г., приватна нотаріальна діяльність якої була зареєстрована ГТУЮ у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце якої знаходилось за адресою: АДРЕСА_4, та яка не заміщала у січні 2010 року нотаріуса Харківського районного нотаріального округу, відповідно до статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» не вправі була здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, а саме вчиняти 29 січня 2010 року нотаріальні дії та посвідчувати правочин - заповіт ОСОБА_5 , що проживав та був зареєстрований в іншому окрузі діяльності нотаріусів - Харківському районному нотаріальному окрузі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи.

Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що приватним нотаріусом ХМНО Колядою Т. Г. були здійснені дії за межами свого нотаріального округу. Чинне законодавство не пов`язує місце вчинення правочину до зареєстрованого місця проживання. Вираження волі заповідача відбулося за робочою адресою приватного нотаріуса.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

09 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду заявниці ОСОБА_3 поновлено строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року та відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. Відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

13 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 січня 2010 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Коляда Т. Г. у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_4 було посвідчено заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

За заповітом ОСОБА_5 заповів усе своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом матиме право заповів дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Коляди Т. Г. була зареєстрована ГТУЮ у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце знаходилось за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві приватної власності, та Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області була заведена спадкова справа № 266/2018 (а.с. 10).

ОСОБА_2 , в інтересах якого подано цей позов, є сином померлого ОСОБА_5 (а.с. 7).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Посвідчення правочинів є однією з нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси (пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат», у редакції, яка діяла на момент вчинення нотаріальної дії).

Згідно з положеннями статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса.

Статтею 56 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.

У цивільному законодавстві заповіт розглядається як особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Заповіт є одностороннім правочином, який складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання та посвідчується нотаріально. Право на заповіт має будь-яка фізична особа, наділена цивільною дієздатністю, тобто повнолітня особа, яка розуміє значення своїх дій і може керувати ними. Заповіт складається і посвідчується нотаріусом зі слів самого заповідача.

Порядок посвідчення заповітів, їх зміна та скасування регламентується книгою VІ ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 № 20/5, яка діяла на момент посвідчення заповіту.

Як встановлено судами, ОСОБА_5 29 січня 2010 року склав заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Колядою Т. Г. у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_4.

За вказаних обставин місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що приватний нотаріус ХМНО Харківської області Коляда Т. Г., приватна нотаріальна діяльність якої була зареєстрована ГТУЮ у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце якої знаходилось за адресою: АДРЕСА_4 , при посвідченні угоди - заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діяла у межах своїх повноважень відповідно до закону.

Норми чинного законодавства України не передбачають заборони особі звернутися до будь-якого нотаріуса з метою вчинення нотаріальної дії - посвідчення заповіту.

Таким чином місцевий суд, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, правильно вказав на відсутність правових підстав для визнання незаконними та недійсними нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Коляди Т. Г. щодо посвідчення 29 січня 2010 року заповіту ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин постанова апеляційного суду про задоволення позовних вимог не може вважатись такою, що відповідає вищенаведеним нормам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року скасувати, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2019 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська