справа №619/3003/20
провадження №2-о/619/46/20
Рішення

іменем України

02 липня 2020 року

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Мєщан І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Дергачівське об`єднане управління пенсійного фонду України Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в Дергачівський районний суд Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Дергачівське об`єднане управління пенсійного фонду України Харківської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилось 59 років. Вона досягла пенсійного віку та звернулася до Дергачівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на її звернення нею було отримано Рішення № 1975 від 29.05.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу її, ОСОБА_2 , загальний страховий стаж складає 2 роки 8 місяців 22 дні.

До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 26.01.1977 по 23.11.1999, оскільки в довідці № 01-48/111 від 09.04.2020 не вірно вказано ім`я заявника - ОСОБА_3 , згідно паспорта ім`я заявника - ОСОБА_4 .

Тому їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, виявилося, що в паспорті, трудовій книжці та в зазначеному архівному витягу із Наказу №38-к від 23.11.1999 про звільнення з роботи за власним бажанням наявні розбіжності в написанні її імені.

ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та було видане свідоцтво про її народження серія НОМЕР_1 від 10.01.1961 про те, що вона - « ОСОБА_6 » (російською мовою). Батьками записані батько ОСОБА_7 , національність Українець. Матір`ю ОСОБА_8 . національність Українка.

26.07.1976 заявнику була виписана трудова книжка, серія НОМЕР_2 видана на прізвище та по-батькові « ОСОБА_6 » російською мовою (в шлюбі ОСОБА_9 ).

Згідно наказу № 17 від 28.01.1977 по Вільшанській швейній фабриці міністерства легкої промисловості вона, на той час « ОСОБА_6 » (російською мовою та як зазначено в документі), була прийнята на роботу в якості учениці швачки з 26.01.1977.

11 серпня 1979 року, заявник по справі ОСОБА_10 , уклала шлюб з ОСОБА_11 . про що було видане свідоцтво про одруження від 11 серпня 1979 року серії НОМЕР_3 .

На цьому підприємстві, яке згодом було перейменоване у Вільшанське колективне швейно-торгове підприємство, вона працювала спочатку ученицею швачки, потім швачкою до моменту свого звільнення з 23.11.1999, згідно до наказу № 38-к від 23.11.1999. При звільненні їй була видана трудова книжка з відповідним записом.

Про те, що в тексті наказу її ім`я було вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » їй не було відомо, адже з його змістом вона не була ознайомлена. І хоча в архівному витягу № 01- 48/111 від 09.04.2020 з цього наказу й зазначено «З наказом ознайомлена», відмітка про наявність її власного підпису про це відсутня.

Тому вважає, що факт належності їй, ОСОБА_1 , документу про трудовий стаж, а саме Архівного Витягу із Наказу № 38-к від 23.11.2020 «Вільшанського колективного швейно-торгового підприємства» - підтверджується самою трудовою книжкою серія НОМЕР_4 , де співпадають місце народження, дата народження, прізвище та по-батькові з її паспортними даними та в якій зроблений запис про її звільнення саме на підставі цього наказу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На теперішній час організація, яка видала наказ про її звільнення, а саме Вільшанське колективне швейно-торгове підприємство, ліквідоване, тому не може внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності документу про трудовий стаж ОСОБА_1 , необхідно для реалізації свого права на оформлення пенсії за віком, тому заявник просить встановити факт, що документ про трудовий стаж, а саме Архівний Витяг № 01- 48/111 від 09.04.2020, виданий Архівним відділом Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області на підставі архівних документів Вільшанського колективного швейно-торгового підприємства, в якому надано посилання на Наказ № 38-к від 23 листопада 1999 року - про звільнення з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗПП України від 23.11.1999 швачку ОСОБА_2 - належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання заявник не з`явився, але надав суду заяву, в якій свою заяву підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність.

Представник заінтересованої особи Дергачівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві, просить розглядати справу в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2019 року ОСОБА_1 виповнилось 59 років. Вона досягла пенсійного віку та звернулася до Дергачівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на її звернення нею було отримано Рішення № 1975 від 29.05.2020 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу її, ОСОБА_2 , загальний страховий стаж складає 2 роки 8 місяців 22 дні.

До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 26.01.1977 по 23.11.1999, оскільки в довідці № 01-48/111 від 09.04.2020 не вірно вказано ім`я заявника - ОСОБА_3 , згідно паспорта ім`я заявника - ОСОБА_4 .

Тому їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, виявилося, що в паспорті, трудовій книжці та в зазначеному архівному витягу із Наказу №38-к від 23.11.1999 про звільнення з роботи за власним бажанням наявні розбіжності в написанні її імені.

ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та було видане свідоцтво про її народження серія НОМЕР_1 від 10.01.1961 про те, що вона - « ОСОБА_6 » (російською мовою). Батьками записані батько ОСОБА_7 , національність Українець. Матір`ю ОСОБА_8 . національність Українка.

26.07.1976 заявнику була виписана трудова книжка, серія НОМЕР_2 видана на прізвище та по-батькові « ОСОБА_6 » російською мовою (в шлюбі ОСОБА_9 ).

Згідно наказу № 17 від 28.01.1977 по Вільшанській швейній фабриці міністерства легкої промисловості вона, на той час « ОСОБА_6 » (російською мовою та як зазначено в документі), була прийнята на роботу в якості учениці швачки з 26.01.1977.

11 серпня 1979 року, заявник по справі ОСОБА_10 , уклала шлюб з ОСОБА_11 . про що було видане свідоцтво про одруження від 11 серпня 1979 року серії НОМЕР_3 .

На цьому підприємстві, яке згодом було перейменоване у Вільшанське колективне швейно-торгове підприємство, вона працювала спочатку ученицею швачки, потім швачкою до моменту свого звільнення з 23.11.1999, згідно до наказу № 38-к від 23.11.1999. При звільненні їй була видана трудова книжка з відповідним записом.

Про те, що в тексті наказу її ім`я було вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » їй не було відомо, адже з його змістом вона не була ознайомлена. І хоча в архівному витягу № 01- 48/111 від 09.04.2020 з цього наказу й зазначено «З наказом ознайомлена», відмітка про наявність її власного підпису про це відсутня.

Тому вважає, що факт належності їй, ОСОБА_1 , документу про трудовий стаж, а саме Архівного Витягу із Наказу № 38-к від 23.11.2020 «Вільшанського колективного швейно-торгового підприємства» - підтверджується самою трудовою книжкою серія НОМЕР_4 , де співпадають місце народження, дата народження, прізвище та по-батькові з її паспортними даними та в якій зроблений запис про її звільнення саме на підставі цього наказу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На теперішній час організація, яка видала наказ про її звільнення, а саме Вільшанське колективне швейно-торгове підприємство, ліквідоване, тому не може внести до нього відповідні виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пленуму Верховного Суду України у п.1 своєї постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При таких обставинах, суд вважає доводи заявника ОСОБА_1 обґрунтованими і достовірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268, 293, 315, 354 ЦПК України суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що документ про трудовий стаж, а саме Архівний Витяг № 01- 48/111 від 09.04.2020, виданий Архівним відділом Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області на підставі архівних документів Вільшанського колективного швейно-торгового підприємства, в якому надано посилання на Наказ № 38-к від 23 листопада 1999 року - про звільнення з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗПП України від 23.11.1999 швачку ОСОБА_2 - належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ю. Кононихіна