Ухвала

04 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 199/4185/15-ц

провадження № 61-1933ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), назву якого змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2007 року № DNUGGK70470148 в розмірі 22 313,19 доларів США.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року скасовано. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2007 року № DNUGGK70470148 станом на 06 березня 2015 року в розмірі 22 313,19 доларів США, з яких: 19 809,30 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 079,13 доларів США - за відсотками за користування кредитом; 260,62 доларів США - комісія за користування кредитом; 3 758,81 грн - пеня. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 січня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, посилаючись на те, що вона отримала повний текст оскаржуваної постанови 24 грудня 2019 року. На підтвердження вказаних обставин заявник надала копію листа Акціонерного товариства «Укрпошта» від 02 січня 2020 року № 39-3-02-149, в якому зазначено, що: «Рекомендований лист з повідомленням про вручення від 23 грудня 2019 року № 787 на адресу: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 надійшов до відділення поштового зв`язку № 82 міста Дніпра 24 грудня 2019 року та вручений одержувачу 24 грудня 2019 року».

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року та наданий заявником лист Акціонерного товариства «Укрпошта» від 02 січня 2020 року № 39-3-02-149, свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. Крім того, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване судове рішення апеляційного суду було оприлюднене 23 грудня 2019 року, а касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 199/4185/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук