_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/948/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

17.08.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 600000,00 грн. завданої моральної шкоди та стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді від 25.10.2019 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою позивачем судового збору та ненадання додатків до позовної заяви.

26.11.2019 року до суду поштою від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору та клопотання про залучення до матеріалів справи додатків до позовної заяви, в якому також просить відкрити провадження у справі.

Ухвалою від 29.11.2019 року провадження у справі відкрито.

21.02.2020 року стороною позивача ОСОБА_2 до суду подано клопотання про залучення до справи співпозивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Разом з вказаними клопотаннями до суду подано позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року відстрочено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ухвалення судового рішення у справі та прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

17.08.2020 року в інтересах позивача адвокатом Ідрісовою Е.А. до суду подано заяву про забезпечення позову, в якому представник позивача просить:

- здійснити заходи щодо встановлення майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- накласти арешт на автомобілі, що належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме на автомобілі Nissan Primera, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes CLK200, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , шляхом заборони їх відчуження іншим особам та користування.

При цьому позивач мотивує своє клопотання тим, що на сьогоднішній день існує реальна небезпека щодо відчуження майна відповідача на користь третіх осіб з метою невиконання грошових зобов`язань. Представник позивача вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі, що належать відповідачеві, є цілком співрозмірним та адекватним позовним вимогам, зокрема, враховуючи ухиляння відповідача від виконання взятих на себе грошових зобов`язань. В добровільному порядку відповідач ніяким чином заподіяну шкоду не відшкодував, на неодноразові звернення щодо здійснення дії поетапно з метою відшкодування не реагував.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та з урахуванням предмету спору у даній справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, в зв`язку з чим, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, так як частково обґрунтована та доведена, а саме не підлягає задоволенню вимога щодо здійснення заходів щодо встановлення майна відповідача, оскільки дана вимога є неконкретизованою.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Nissan Primera, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , та автомобіль Mersedes CLK200, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_3 що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) шляхом заборони їх відчуження іншим особам та користування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Корольова, 5), для негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.