Справа № 182/3472/20
Провадження № 2/0182/1880/2020
У Х В А Л А

Іменем України

18.08.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо», про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою судді від 24.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки була подана з порушенням п.п.2,4,5 ч.3,ч.6 ст.175, ч.ч.1,4 ст.177 ЦПК України.

Позивач у позовній заяві зазначив відповідачами: Акціонерне товариство «Українська залізниця», Регіональну філію «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурний підрозділ «Запорізьке моторвагонне депо». Проте позивачем не зазначено ідентифікаційні коди Регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо». Позивачу слід уточнити коло відповідачів, вказавши у відповідності до п.2 ч.3 ч.1 ст.175 року повне найменування юридичних осіб, із зазначенням їх ідентифікаційних кодів.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Тому позивачу слід уточнити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Крім того уточнити позовні вимоги щодо визнання незаконною відмови відповідача у прийнятті його на роботу, зазначивши дату відмови, що оскаржується, та відповідача відмова якого оскаржується.

Позивачем не надано доказів на підтвердження викладених обставин того, що 27.12.2018 року позивача прийнято на роботу до виробничого підрозділу пасажирське-вагонне депо Запоріжжя -1 філії «Пасажирська компанія публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейменованого на Виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Запоріжжя -1 філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». З доданої до позову ксерокопії трудової книжки позивача вбачається, що остання дата у трудовій книжці 11.09.2018 року (надано ксерокопії аркушів 1,2,3,4,5,6,7,16,17 трудової книжки). У додатках до позову вказано копія трудової книжки, проте позивачем до позову додано копію трудової книжки зроблену вибірково. Тому позивачу слід надати копії усіх заповнених аркушів трудової книжки.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати відмову відповідача у прийнятті на роботу незаконною та зобов`язати відповідача прийняти його на посаду помічника машиніста електропоїзда Структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця». У позові позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору по справі відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тому, враховуючи зазначену норму права, позивач не звільнений від сплати судового збору за заявлені ним позовні вимоги.

Розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840 грн. 80 коп. Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір з дотриманням вимог Закону України «Про судовий збір» за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1681,60 грн. (840,80 грн. за кожну з вимог х 2 = 1681,60 грн.)

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Клопотання щодо зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати позивачем не заявлено, жодних доказів щодо підстав звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Позивачем не викладено обставин та не зазначено доказів щодо строків звернення до суду з вимогами про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобов`язання вчинити певні дії. Згідно положень п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, встановлені ст.233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін та у кожному випадку суду зобов`язаний перевірити причини пропуску цих строків. Тому позивачу слід викласти обставини та зазначити докази щодо строків звернення до суду з заявленими вимогами. У разі пропуску строку оскарження, викласти обставини та надати докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Позивачем не надано копії позовної заяви відповідно до кількості відповідачів. У переліку додатків до позовної заяви позивач зазначає, що ним додається копія позову з додатками для відповідача. Враховуючи, що позивачем у позовній заяві зазначено відповідачами: Акціонерне товариство «Українська залізниця», Регіональну філію «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурний підрозділ «Запорізьке моторвагонне депо», тому позивачу слід надати копії позовної заяви за кількістю відповідачів.

У позовній заяві вказано представником позивача Зубенко Артема Григоровича, проте позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень представника.

Недоліки слід було усунути з урахуванням вимог ч.1 ст.177 ЦПК України.

Позивача було повідомлено про необхідність усунути недоліки зазначені в ухвалі у десятиденний строк з дня її отримання.

Ухвалу судді від 24.06.2020 року позивачем було отримано 30.06.2020 року, що підтверджується відповідним повідомлення про вручення поштового відправлення.

02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, яким внесено зміни зокрема до Цивільного процесуального Кодексу України. Відповідно до Вказаного закону розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального Кодексу України доповнено пунктом 3, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені в тому числі ст. 185 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Отже з 02.04.2020 року процесуальні строки були продовжені на час дії карантину.

Згідно п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ від 18.06.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон України № 731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року. 06.08.2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 року закінчились.

На підставі викладеного та враховуючи, що вимоги ухвали судді від 24.06.2020 року про залишення позовної заяви без руху у передбачений законом строк не виконані, тому у відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

У відповідності до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст.185,260,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо», про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобов`язання вчинити певні дії - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: В. В. Рибакова