ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Чернівці Справа № 724/1721/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряка Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Недобоївська сільська рада Хотинського району Чернівецької області, державний реєстратор Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області Колибняк Інна Василівна,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гураль Л.Л., дата складання повного тексту рішення 16.04.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області та державного реєстратора Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області Колибняк І.В. про часткове скасування рішень, визнання права власності на частку нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з народження проживала разом з батьком ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_2 в с.Керстенці Хотинського району Чернівецької області в господарстві, якому в 2005 році було присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Дане господарство відносилося до категорії колгоспного двору та після 1976 року було роз`єднано на два по-господарськи номери - з особовим рахунком № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві з особовим рахунком № НОМЕР_1 були зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 , а в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_2 - її батько ОСОБА_4 .

Зазначає, що станом на 15 квітня 1991 року господарство (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) як колгоспний двір належало в рівних частках (по Ѕ частки) позивачу ОСОБА_1

Провадження №22-ц/822/681/2020 Категорія 2/5

ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 , а господарство (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) - ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , господарство (особовий рахунок № НОМЕР_2 ), яке належало йому на праві власності, прийняли в порядку спадкування за законом в рівних частках (по Ѕ частці) позивач, як донька, та відповідач, як дружина спадкодавця.

Зазначила, що господарство №629 та господарство №630 належали як позивачу, так і відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності в рівних частках кожне, після їх об`єднання в одне господарство №630, якому в 2005 році присвоєно адресу АДРЕСА_1 , і право власності на уже об`єднане спірне господарство належить в рівних частках (по Ѕ ідеальної частки) як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

На підставі рішення державного реєстратора Хотинської районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 35122649 від 11 травня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності на це господарства за ОСОБА_2 , як єдиним власником.

Вважає зазначене рішення в частині проведення державної реєстрації права власності на Ѕ ідеальну частку спірного господарства за відповідачем ОСОБА_2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, рішенням Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області №254/17/17 від 14 березня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» було затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 0,3031 га та передано вказану земельну ділянку безоплатно у власність ОСОБА_2 для обслуговування цього господарства.

Позивач вважає вказане рішення сільської ради відносно передачі відповідачу ОСОБА_2 у власність Ѕ ідеальної частки земельної ділянки розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить в рівних частках як позивачу, так і відповідачу.

На підставі вищезазначеного рішення сільської ради державним реєстратором прийнято рішення від 3 травня 2017 року, індексний номер 86238861 про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_2 , як єдиним власником цієї земельної ділянки.

Таким чином, вказане рішення в частині проведення державної реєстрації права власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки за відповідачем ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Остаточно змінюючи частково предмет позову просила (а.с.2-8, 92-93,120-122):

- скасувати рішення від 11 травня 2017 року про державну реєстрацію прав та обтяжень в частині державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку зазначеного житлового будинку, в тому числі на 1/4 ідеальної частки як члена бувшого члена колгоспного двору та на 1/4 ідеальної частки в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 :

- визнати незаконним та скасувати рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ частки переданої їй земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 ;

-визнати незаконним та скасувати рішення XVII сесії VII скликання

Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» від 14 березня 2017 року №254/17/17 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,3031 га, а саме в частині Ѕ земельної ділянки площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-визнати незаконним та скасування рішення державного реєстратора

Хотинської районної державної адміністрації від 3 травня 2017 року про державну реєстрацію прав та обтяжень в частині державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 Ѕ частки, переданої їй земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 .

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2018 року у позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами, що вона набула право власності на 1/4 частку спірного нерухомого майна як член бувшого колгоспного двору та на 1/4 частку цього майна в порядку спадкування.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 5 липня 2018 року рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2018 року скасовано, позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку літера «А-1», ганку літера «а», літньої кухні-сараю літера «Б», тераси літера «б», ганку літера «б1», літньої кухні літера «В», сараю літера «Г», навісу літера «Д», сараю літера «Ж», сараю літера «З», вбиральні літера «І», сараю літера «К», погріб літера «ПГ», воріт №1, огорожі №2, криниці №3 та замощення І, які розташовані по АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним та скасовано рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним та скасовано рішення XVII сесії VII скликання Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» від 14 березня 2017 року №254/17/17 в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 86238861 від 3 травня 2017 року в частині державної реєстрації права власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 та рішення індексний номер 35122649 від 11 травня 2017 року в частині державної реєстрації права власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_2 відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку, визнання незаконним та скасування рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки та визнання незаконним та скасування рішення XVII сесії VII скликання Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» від 14 березня 2017 року №254/17/17 в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки суд виходив з того, що позивач є співвласником нерухомого майна, оскільки набула право власності на нього як член бувшого колгоспного двору та в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Відхиляючи доводи заяви представника ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, суд апеляційної інстанції виходив з того, що про оскаржуване рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року позивач дізналася у лютому 2018 року, у зв`язку із чим строк не пропустила.

В подальшому постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 5 липня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив, що фактичних обставин справи у цій частині суди не встановили, не роз`яснили сторонам їх право та обов`язок надати відповідні докази на підтвердження цих обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи і, у відповідності до виконання сторонами обов`язку по доведенню своїх доводів, не зробили остаточного висновку про права та обов`язків сторін, не мотивувавши свої висновки про віднесення спірного господарства на 15 серпня 1991 року до колгоспного двору.

Крім того, звернув увагу на те, що суд, першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог по суті посилався на те, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи, а тому позовну давність не застосував, а суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, зазначив про відсутність підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог про скасування рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проте не надав належної оцінки доводам представника відповідача щодо застосування позовної давності щодо інших позовних вимог та не навів висновків з цього питання у своєму рішенні.

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що спірне господарство належить в рівних частинах (по Ѕ ідеальної частки) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а суд розглядаючи справу не дослідив правомірність набуття права власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок і не встановив правових підстав такого набуття.

Також вважає, що рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 30 грудня 1996 року «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» в частині передачі у власність громадянці ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки, розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_2 та рішення XVII сесії VII скликання Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області №254/17/17 від 14 березня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» в частині передачі у власність громадянці ОСОБА_2 Ѕ ідеальної частки земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0123, розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_2 є незаконними та підлягають скасуванню, так як на вказаній земельній ділянці знаходиться спірне домоволодіння, яке належить в рівних частках (по 1/2 ідеальної частки) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказує, що рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 86238861 від 03.05.2017 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 , як єдиним власником цієї земельної ділянки, в частині проведення державної реєстрації права власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, ч.4 ст.263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судами у справі, яка переглядається, встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 травня 1966 року серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу від 28 серпня 1995 року серії НОМЕР_4 (а.с.10).

Ухвалою Хотинського народного суду від 17 березня 1975 року було затверджено мирову угоду та здійснено розподіл майна колгоспного двору, згідно якої ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_1 виділено майно на суму 4792 карбованців, в том числі нерухоме майно: жилий будинок, підсобне приміщення літньої кухні, підвал, свинарник, а ОСОБА_4 виділено майна на суму 2529 карбованці, в тому числі нерухоме майно: корівник, сарай, веранда, кухня, комору та стягнуто компенсацію за більшу частину отриманого майна в сумі 134 карбованці (а.с.97-99).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 23 квітня 2004 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Згідно довідок Недобоївської сільської ради від 29 червня 2017 року №699, від 29 червня 2017 року №700 господарству за адресою с. Керстенці Хотинського району Чернівецької області особовий рахунок № НОМЕР_2 , в 2005 році було присвоєно адресну частину АДРЕСА_1 . Сім`я проживала разом. Дане господарство було роз`єднано на два погосподарські номери після 1976 року (а.с.11, 13).

З копій погосподарскої книги вбачається, що двір, головою в якому значить ОСОБА_6 , відносився до суспільної групи колгоспний (а.с.137-141).

30 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Хотинської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на майновий пай в колгоспі «Зоря» в с. Керстенці Хотинського району Чернівецької області. Факт своєчасного прийняття спадщини перевірено по довідці №673 від 27 листопада 2006 року, яка видана Керстенецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області (а.с.54).

30 листопада 2006 року державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. було видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яке складається з права на майновий пай, що належить померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на майновий пай №1185, виданого згідно з рішенням загальних зборів колгоспу «Зоря» в с. Керстенці Хотинського району Чернівецької області від 14 лютого 2000 року (а.с.62).

Постановою від 8 лютого 2018 року №33/02-14 державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_2 , що належав померлому її батьку ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок (а.с.123).

3 травня 2017 року на замовлення ОСОБА_2 було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_2 вищезазначеного житлового будинку становить 322 986 гривень, що підтверджується довідкою №486 від 15 листопада 2017 року (а.с.15-20).

Рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень Колибняк І.В. Хотинської районної державної адміністрації від 11 травня 2017 року №35122649 проведено державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.84).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 (а.с.14).

Рішенням Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» №254/17/17 від 14 березня 2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання витягу з ДРРП та реєстру права власності громадянці ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,3031 га, з яких: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0123, що розташована по АДРЕСА_2 ; 0,0531 га для ведення особистого селянського господарства та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 вказану земельну ділянку (а.с.22).

Рішенням дев`ятої сесії ХХІ скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку в розмірі 0,28 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , з яких 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.118-119).

Рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень Колибняк І.В. Хотинської районної державної адміністрації від 3 травня 2017 року №35019051 проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 (а.с.90-91).

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 3 травня 2017 року вбачається, що нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_2 складається з житлового будинку літера «А-1», ганку літера «а», літньої кухні-сараю літера «Б», тераси літера «б», ганку літера «б1», літньої кухні літера «В», сараю літера «Г», навісу літера «Д», сараю літера «Ж», сараю літера «З», вбиральні літера «І», сараю літера «К», погріб літера «ПГ», воріт №1, огорожі №2, криниці №3 та замощення І (а.с.19, 20).

Згідно довідки №7 від 07.02.2018 року архівного сектору Новоселицької РДА в документах архівного фонду КГ «Дружба народів» с. Довжок Новоселицького району Чернівецької області, в протоколах засідань правління колгоспу та загальних зборів колгоспників колгоспу «Дружба народів» щодо прийняття в члени колгоспу ОСОБА_2 не виявлено (а.с.124).

З листа Недобоївської сільської ради Хотинського району №51 від 30.01.2018 року вбачається, що згідно погосподарських книг за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_5 , в погосподарському номері зареєстровані були голова ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 ; 1974-1976 роки особовий рахунок № НОМЕР_6 , в погосподарському номері зареєстровані були голова ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 ; 1977-1979 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 , в погосподарському номері зареєстровані голова ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_8 зареєстрований голова ОСОБА_4 ; 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподарському номері зареєстровані голова ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 зареєстрований голова ОСОБА_4 ; 1983-1985 роки особовий рахунок № НОМЕР_9 в погосподарському номері зареєстровані голова ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_10 зареєстрований голова ОСОБА_4 ; 1986-1990 роки особовий рахунок № НОМЕР_11 в погосподарському номері зареєстровані голова ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_12 зареєстрований голова ОСОБА_4 ; 1991-1995 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподарському номері зареєстровані голова ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 (вибула в господарство 733), особовий рахунок № НОМЕР_2 об`єднано з погосподарським номером 629 (а.с.127-130).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За правилами частин першої та третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частини 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно із частиною другою статті 120 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент.

Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 308/3775/14-ц.

Частиною першою статті 112 ЦК Української РСР у редакції 1963 року, передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 688/21/17-ц.

Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Отже, для застосування судом норм статей 120, 123 ЦК УРСР належить з`ясувати питання про віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

За наведених обставин позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами, що спірне господарство, в якому головою була ОСОБА_2 , належало до суспільної групи - колгоспний двір, оскілки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що остання писала заяву на вступ до колгоспу, приймалася до колгоспу та працювала там, а відповідачі заперечили цей факт (а.с.114-117). Крім того, з копій погосподарської книги вбачається, що головою двору з погосподарськими номерами 634, 629, 751 була ОСОБА_2 , яка не зазначена як учасник справи, відомості про зміну імені відсутні.

За змістом ст.525, ч.2 ст.548 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття - дня смерті спадкодавця.

В силу ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , господарство (особовий рахунок НОМЕР_2 ), яке належало йому на праві власності, прийняли в порядку спадкування за законом в рівних частках (по Ѕ частці) позивач, як донька, та відповідач, як дружина спадкодавця, і як особи, що вступили в управління спадковим майном та прийняли інше спадкове майно.

В силу п.3 ч.1 ст.6 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Пунктом 3 ч.4 ст.17 ЗК України в зазначеній редакції передбачено, що передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із ст.ст.57 і 67 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.67 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Порядок передачі у власність землі станом на прийняття оскаржуваного рішення 30.12.1996 року здійснювалася в порядку та межах, зазначених вище статей ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) та пов`язувалось право на отримання присадибної ділянки також для обслуговування житлового будинку.

Так п.1 ч.1 розділу Х Перехідні положення ЗК України (в редакції на час слухання справи) визначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 в порядку спадкування належить ј спірного житлового будинку та ј земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_2 .

В результаті прийняття рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 та рішення XVII сесії VII скликання Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» від 14 березня 2017 року №254/17/17 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 було порушене право ОСОБА_1 як співвласника нерухомого майна, яке розташоване на вказаній земельній ділянці на користування цією земельною ділянкою та право на отримання її частину у власність відповідно до положень ЗК України.

Що стосується вимоги про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 86238861 від 3 травня 2017 року в частині державної реєстрації права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 та рішення індексний номер 35122649 від 11 травня 2017 року в частині державної реєстрації права власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , то така підлягає задоволенню, оскільки ввід час тривалого розгляду цього спору до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» були внесені зміни.

Згідно ч.1 ст.34 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Однак, пред`являючи вказаний позов саме до державного реєстратора ОСОБА_1 не врахувала, що державний реєстратор Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області Колибняк Інна Василівна є неналежним відповідачем за вказаним позовом.

До аналогічного висновку дійшла ВП ВС у постанові від 04.07.2018 року у справі 823/2042/16 (п.58 належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано).

З приводу наявності підстав для застосування строків позовної давності, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Тлумачення статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц)».

При цьому, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 належить ј частина житлового будинку в порядку спадкування з 1994 року, проте не були виготовлені документи. Оскільки реєстрація прав на спірний будинок відбулася лише в 2017 році, що стало початком перебігу строку позовної давності для порушеного права, який на час звернення до суду не сплив.

Крім того, строк позовної давності у даній справі не підлягає застосуванню і до вимог про скасування рішення 1996 року, оскільки представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 не надано доказів, що ОСОБА_1 була обізнана про рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 , оскільки про існування вказаного рішення позивачка дізналася в лютому 2018 року в ході судового розгляду справи, що підтверджуються матеріалами справи та не спростовано відповідачами (а.с.117).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про часткову доведеність позовних вимог ОСОБА_1 щодо порушеного права на ј у спірному майні, яку вона отримала в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , та недоведеність вимог щодо наявності прав на частку в майні колишнього колгоспного двору, оскільки останній після його поділу в 1975 році припинив існування та трансформувався у два інших двора, в яких відомості щодо вступу в колгосп його голів, або інших доказів наявності членства суду не надано. Посилання на факт отримання ОСОБА_2 майнового паю в майні колишнього колгоспу «Зоря» не підтверджений доказом, отже не доводить її перебування в членах цього колгоспу.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2018 року задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј ідеальну частку житлового будинку літера «А-1», ганку літера «а», літньої кухні-сараю літера «Б», тераси літера «б», ганку літера «б1», літньої кухні літера «В», сараю літера «Г», навісу літера «Д», сараю літера «Ж», сараю літера «З», вбиральні літера «І», сараю літера «К», погріб літера «ПГ», воріт №1, огорожі №2, криниці №3 та замощення І, які розташовані по АДРЕСА_2 .

Визнати незаконним та скасувати рішення дев`ятої сесії XXII скликання Керстенецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» від 30 грудня 1996 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 ј ідеальної частки земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Визнати незаконним та скасувати рішення XVII сесії VII скликання Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки» від 14 березня 2017 року №254/17/17 в частині передачі у власність ОСОБА_2 ј ідеальної частки земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 .

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 35122649 від 11.05.2017 року в частині державної реєстрації права власності на ј ідеальної частки житлового будинку, об`єкта житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 ).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області Колибняк І.В. - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, І.Б. Перепелюк/