Справа № 661/5348/19
Провадження № 2/661/155/20
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Бойко М.Є.,
за участю секретаря: Антоненко І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є власницею цієї квартири, відповідачі в ній не проживають, особистих речей там не зберігають, але в добровільному порядку знятись з реєстрації за цією адресою відмовляються.
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає з підстав, викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надсилали. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачів було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду надано не було.
За таких обставин та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.
Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.05.2009 року, серії ЯЯЯ №466141 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 18.05.2009 року за реєстраційним №22746676.
Згідно акту, складеного 13.11.2019 року головою правління ЖБК №28 Тарнавською ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає за адресою реєстрації з 01.09.2017 року, відповідачка ОСОБА_2 за адресою своєї реєстрації фактично не проживає з 01.01.2019 року.
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин та, відповідно до положень ст. 405 ЦК України, ОСОБА_1 як власник житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею прав користування та розпорядження майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позову відповідачі суду не надали.
Отже, з огляду на всі встановлені судом обставини, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останні не проживають в ній понад рік без поважних причин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 , 280-282, 289, 391 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. Є. Бойко