СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/207/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2020 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд видати замість втраченого оригіналу виконавчого листа №2/759/146/14 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиибанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 564050 грн 51 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2766 грн 23 коп. дублікат виконавчиого листа, поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, визнати причини пропуску строку для пред`явлення оригіналу виконавчого документу №2/759/146/14 поважними та поновити пропущений строк.

Заяву обгрунтовує тим, що 28.12.2015 головним державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, однак оригінал виконавчого документу разом із зазначеною постановою про повернення ні на поштову адресу, ні на адресу для листування стягувача не надходили, таким чином виконавчий лист було втрачено шляхом пересилки засобом поштового зв`язку, а тому зазначені обставини спрчинили пропуск строків для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у заяві докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1. статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2014 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборговансоті за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих відсотків за користування кредитом та пені задоволено, стягнено з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмір 564050 грн 51 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2766 грн 23 коп. (а.с. 142-145).

30.04.2014 представник позивача отримав виконавчий лист по справі №759/10010/13-ц; №2/759/165/14 (а.с. 148).

08.01.2020 №Д/15 начальником Подільського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ надано відповідь на запит представника АТ «УкоСиббанк» №20646 від 20.12.2019 в якому зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №43336574 відкрите на підставі виконавчого листа №2/759/146/14 виданого 16.05.2014 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСибанк» заборгованості у розмірі 566816 грн 74 коп., тому 28.12.2015 головним державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа, доказів обтавини, які б свідчили про поважінсть пропуску строків для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також те, що виконавчий лист під номером 2/759/146/14 не стосується вказаної цивільної справи та Святошинським районним судом не видавався 16.05.2014, оскільки у матерілах справи відсутні такі дані, тому суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа, є необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами п 9, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 260, 261, , 354, 431 Цивільного процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 06.02.2020.