печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання представника позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування реєстраційних записів реєстратором,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 16 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 24 грудня 2019 року представником позивачем подано заяву про виконання вимог ухвали /т. І а. с. 39-41, 50-51/.

26 грудня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, для розгляду у порядку загального провадження /т. І а. с. 168-169/.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову /т. І а. с. 171-172/.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року задоволено заяву про забезпечення доказів у справі шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н. М. надати документи, згідно з переліком /т. І а. с. 212-214/.

24 квітня 2020 року ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на гараж-машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу буд. АДРЕСА_2 , на гараж-машиномісце № НОМЕР_2 в підземному паркінгу буд. АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

14 серпня 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Пашковським Д. В. до суду подано клопотання про надання додаткового строку для подання доказів у справі, на подання відзиву у справі та долучення до матеріалів справи копії письмових доказів.

У підготовчому судовому засіданні представником позивача подано клопотання про забезпечення доказів у справі шляхом витребування у ДМС України в Запорізькій області засвідченої копії висновку (-ів) ДМС України від 03 квітня 2013 року щодо визнання недійсним паспортів, виданих раніше ОСОБА_5 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ) та засвідчені копії будь-яких документів, що стосуються (стосувалися) факту прийняття висновку (-ів) ДМС України від 03 квітня 2013 року щодо визнання недійсним паспортів виданих раніше ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у тому числі їхні заяви, форми № 1, відносно видачі зазначених паспортів, акт (-и) перевірки, доповідні чи службові записки ДМС України, та інше.

Представник позивача у засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні не висловив однозначної відповіді, залишивши на розсуд суду вирішення заяви.

Відповідач ОСОБА_5 та третя особа у справі у судове засідання, про яке повідомлялися належним чином, не з`явилися, заяви по суті та з процесуальних питань до суду не надходили.

Суд, заслухавши думку сторони позивача, представника відповідача, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В той же час, відповідно до частини четвертої вказаної статті 77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Представник позивача обґрунтовуючи необхідність забезпечення доказів вказав, що під час укладення договору купівлі-продажу 28 березня 2017 року квартири АДРЕСА_1 , між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , остання була документована саме паспортом серії НОМЕР_3 , виданим Новомиколаївським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 25 травня 2011 року, який ще у 03 квітні 2013 року був визнаний недійсним та його було анульовано.

Так, громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була документована паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Новомиколаївським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 25 травня 2011 року у зв`язку з непридатністю для подальшого використання (зіпсуттям). Громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Новомиколаївським РВ РВ ГУМВС України в Запорізькій області 25 травня 2011 року, у зв`язку з непридатністю для подальшого використання (зіпсуттям). Дані паспорти, згідно з інформацією з Інформаційної підсистеми «Недійсні документи» Єдина інформаційно-аналітична система Управління міграційними процесами Державної міграційної служби України, визнано недійсними, видані з порушенням вимог законодавства України, підлягають вилученню та знищенню згідно з висновком ДМС України від 03 квітня 2013 року.

Підставою для визнання правочинів недійсними у позовній заяві визначено фіктивність укладених договорів, тобто умисне укладення договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами.

У контексті визначених позивачем підстав для звернення до суду за захистом шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу, не вбачається доцільності витребовувати у компетентного органу висновки ДМС України щодо визнання недійсним паспортів, виданих раніше ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також інші документи, що стосуються (стосувалися) факту прийняття таких висновків, у тому числі їхні заяви, форми № 1, відносно видачі зазначених паспортів, акт (-и) перевірки, доповідні чи службові записки ДМС України, та інше. Заявником не обґрунтовано, які факти такі документи можуть доказати.

У даному випадку, з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, а саме для встановлення обставин, за яких було здійснено реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за громадянином ОСОБА_7 , їх необхідно витребувати.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2020 року.

Суддя І. В. Литвинова