Справа №263/1525/18
Провадження№ 6/266/17/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Д`яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про розшук боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець звернувся до суду з поданням про оголошення розшук боржника, в обґрунтування якого зазначено, що в провадженні Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 263/1525/18 від 12.02.2018 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 09.02.2018 року, щомісячно. В ході проведених виконавчих дій встановлено, що боржник не працює, на пенсійному обліку не перебуває. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником будь-яке не рухоме майно не зареєстровано. 09.01.2020 року державним виконавцем здійснений вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає. Боржник рішення суду не виконує, дій направлених на його виконання не здійснює, на виклики державного виконавця не реагує. На підставі викладеного просить вирішити питання про розшук боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання старший державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Чудновець К.О. не з`явилася, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

На примусовому виконанні в Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 263/1525/18 від 12.02.2018 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 09.02.2018 року, щомісячно.

Державним виконавцем 10.04.2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за №56148658.

Так, державним виконавцем спрямовувалися запити з метою встановлення наявності джерела доходів боржника, місця його реєстрації, згідно отриманих відповідей встановлено, що джерел доходу боржник не має, місце реєстрації ОСОБА_1 на території м. Маріуполя відсутня.

Здійснивши вихід за останньою відомою адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржник за адресою не мешкає, майна належного боржнику не має.

Визначаючись щодо обґрунтованості подання державного виконавця про розшук боржника суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIIIвстановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно зі статтею 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що місцезнаходження ОСОБА_1 невідоме, з метою забезпечення виконання рішення суду та можливості встановлення місцезнаходження боржника, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця про оголошення в розшук боржника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 260,438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про розшук боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Організацію виконання та контроль за виконанням ухвали суду доручити Приморському ВП ЦВП Головного управління Національної поліції у Донецькій області. (м. Маріуполь, вул. М. Десантників, 19-а).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д`яченко Д. О.