Справа № 308/8122/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири і зняття з неї арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири і зняття з неї арешту.

Згідно з позовними вимогами позивач просить - визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/15 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти з неї арешт.

Положеннями ч. 1 ст. 185 ЦПК України, зазначено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вказаного, зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки, поданий з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

У відповідності до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно немайновий і майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив дві позовні вимоги, майнового та немайнового. Однак, позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір тільки за одну позовну вимогу майнового характеру.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам, які ставляться ЦПК України щодо зазначення ціни позову та оплати судового збору.

Так, згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Всупереч зазначеному положенню, позовна заява не відповідає вимогам закону щодо визначення ціни позову та надання доказів на підтвердження вартості спірного спадкового майна.

Ціну позовної вимоги майнового характеру, а саме, про визнання права власності на частку майно, позивачем визначено у розмірі 111739,00грн., відповідно, судовий збір сплачено в розмірі 1117,39 гривень.

Така вартість спірного майна позивачем визначена на підставі даних, які вона вважає є оцінкою майна, а саме з мережі Інтернет з роздруківки зі спеціалізованого сайту, про що зазначає в самій позовній заяві, виходячи із вартості частки спірної квартири, яка вказана на зазначеному сайті в мережі Інтернет. Однак, інформація в мережі Інтернет на спеціалізованих сайтах щодо вартості нерухомого майна не є належним доказом ціни позову в конкретній судовій справі та при звернені особи до суду за захистом своїх прав.

Порядок визначення ціни позову регламентовано ст.176 ЦПК України.

Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Натомість, вартість майна, зазначена в інтернет мережі будь яким користувачем щодо продажу такого майна - не може слугувати доказом на підтвердження оцінки нерухомості. Отже, вартість майна на сайтах, розміщена користувачами при продажі майна не може застосовуватись при визначенні вартості майна в розумінні положень ст.176 ЦПК України.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з положеннями вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об`єкту оцінки.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно надати суду доказ щодо дійсної вартості спірного майна, яким в даному випадку є звіт про оцінку майна. Якщо вартість майна є більшою, аніж вона визначена у позовній заяві, вказати відповідну ціну позову та при необхідності доплатити судовий збір у відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», якщо його розмір перевищує сплачений, з поданням суду оригіналу такої квитанції.

Окрім цього, позивач позовній заяві вказує, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , а також просить зняти арешт з цієї квартири і вказує, що документи з виконавчого провадження № 60362525, в межах якого арештована спірна квартира, знаходяться у приватного виконавця ОСОБА_5 . Однак, позивачем до кола учасників розгляду заяви не залучено третіх осіб, зокрема приватного виконавця і ОСОБА_4 , а також, відповідно не додано копії заяви та копії всіх документів, що додані до неї, відповідно до кількості учасників.

З позовної заяви також вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири , огляд якої було проведено в межах виконавчого провадження у 2019 році, тобто, викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, однак, в порушення вимог ч.3 п.5 ст.175 ЦПК України, не зазначено жодних доказів, що підтверджують вказані обставини та до позовної заяви жодних документів, що підтверджують власність на нерухоме майно- квартиру за адресою : АДРЕСА_1 не надано.

Всупереч вимог ч.3 п.9 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На виконання вимог п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві також не вказано позивачем і відомості про вжиття заходів забезпечення доказів які , як зазначає позивач, знаходяться у приватного виконавця Роман Р.М. або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири і зняття з неї арешту, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: М.М. Крегул