Справа № 606/1265/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Поважної Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобиловолоцької сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Кобиловолоцької сільської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належний йому житловий будинок, яку прийняла дружина ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст. ст. 549 ЦК УРСР, так як звернулась в нотаріальну контору, однак не оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належний їй житловий будинок, яку прийняла її донька ОСОБА_1 в порядку передбаченому ст. ст. 549 ЦК УРСР, так як звернулась в нотаріальну контору. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері ОСОБА_1 , у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов.

Позивач в підготовче судове засідання до суду не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надали до канцелярії суду письмову заяву.

Представник відповідача Кобиловолоцької сільської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що надав до канцелярії суду письмову заяву

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентризації №339 від 27.03.2018 року житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності видане 10.09.1991 року Кобиловолоцькою сільською радою на підставі рішення виконкому №20 від 23.07.1991 року та зареєстроване в Тернопільському обласному обєднаному бюро технічної інвентризації від 10.09.1991 року за реєстром №409.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області №555 від 16.05.2020 року, рішенням виконавчого комітету Кобиловолоцької сільської ради №20 від 23.07.1991 року було визнано право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі мати вказано ОСОБА_3 , в графі батько ОСОБА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 28.10.1989 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.10.1989 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянської райдержадміністрації у Тернопільській області від 03.06.1998 року, актовий запис №10.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належний йому житловий будинок, яку прийняла дружина ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст. ст. 549 ЦК УРСР, так як звернулася в нотаріальну контору, однак не оформила спадкових мправ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Кобилооволоцької сільської ради Теребовлянського району району від 01.01.1997 року, актовий запис №3.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок, яку прийняла її дочка ОСОБА_1 в порядку передбаченому ст. ст. 549 ЦК УРСР, так як подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 11.02.2020 року за №160/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів - свідоцтво про право власності на житловий будинок, який належав ОСОБА_2 . Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 11.02.2020 року за №160/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори було заведена спадкову справу за №1018 від 10.12.2000 року після смерті ОСОБА_3 за заявою спадкоємця за законом доньки ОСОБА_1 та видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай); а також було встановлено, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №196 від 30.09.1994 року за заявою його дружини ОСОБА_3 та видано їй свідоцтво про право на спадщину на грошові суми, інші спадкоємці не звертались.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Кобиловолоцької сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, житловий будинок є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Кобиловолоцької сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка