Справа № 183/3986/19
№ 2/183/902/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання право власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської областів якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 05.05.1983 року.

Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради №49/237 від 15.04.1983 року було надано ОСОБА_3 земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку. За вказаною адресою ОСОБА_3 побудувала житловий будинок з надвірними побудовами, але правовстановлюючий документ належним чином на вищевказаний будинок не був оформлений.

Звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на спадковий будинок, позивачеві було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, та право власності спадкодавця не зареєстровано в БТІ. Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за іншою особою.

Також позивач зазначив, що рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради присвоєно поштову адресу житловому будинку ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року відкрито провадження по справі, одночасно зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Представник відповідача - Новомосковської міської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, відповідач був повідомлений належним чином, у встановлений законом строк відзив на позов не подав без поважних причин, а тому з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд провів розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на виконання ухвали суду надав копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Третя особа - ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.47).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного.

Суду подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , у відповідності до якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_3 державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 4/2019, матеріали якої свідчать про те, що спадщину після смерті матері прийняв позивач згідно ч.3 ст.1268 ЦК України.

Даних про наявність інших спадкоємців ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім позивача, судом не встановлено.

Поряд з цим, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , державним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що спадкоємцем не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця, також за даними БТІ право власності на спадковий будинок за спадкодавцем не зареєстровано. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за іншою особою. Одночасно, державний нотаріус роз`яснив спадкоємцю необхідність звернутися до суду для визнання за ним права власності в порядку спадкування (а.с.12).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Суду подано копію рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №49/237 від 15.04.1983 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 надано земельну ділянку розміром 600 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку (а.с.16).

Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 05.05.1983 року, посвідченого Новомосковською районною нотаріальною конторою 13.05.1983 року за реєстраційним №1529, ОСОБА_3 , як забудовнику, на підставі вищезазначеного рішення виконкому Новомосковської міської ради, надано право побудувати житловий будинок на виділеній земельній ділянці розміром 600 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Повідомленням КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» №33/19 від 20.02.2019 року стверджується, що станом на 29.12.2012 року будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 було дозволено ОСОБА_3 згідно з рішенням №49/237 виконкому Новомосковської міської ради від 15.04.1983 року. Право власності на будинок в БТІ - не зареєстроване (а.с.51).

Подана до суду копія технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 свідчить про те, що будівництво житлового будинку було закінчене в 1982-1983 році, а інших господарських будівель та споруд у 1985 році, а отже побудовані за життя його власником ОСОБА_3 , всі побудови введені в експлуатацію, в порядку, передбаченому законодавством (а.с.19-22).

Сама спадкодавець ОСОБА_3 по день смерті була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований позивач по справі ОСОБА_1 .

Як зазначалося вище, державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відомості щодо реєстрації прав власності на спадковий будинок відсутні, спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, врегульовані наступними нормами закону.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

По об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, яка втратила чинність 13 грудня 1995 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене Міністерством юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, зареєстроване і Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, реєстрація будинків проводили органи БТІ виконкомів місцевих рад. Об`єктами реєстрації були будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером в межах міст та сіл, що належали, в тому числі громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність 13 грудня 1995 року.

В свою чергу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справа у своєму листі № 24-753/04/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», коли перші власники належним чином не оформили належне їм право власності та не зареєстрували його в органах БТІ, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, його право має бути визнане в судовому порядку.

Отже, усі надані позивачем докази, свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_3 , на законних підставах набула право власності на вищевказаний будинок, але за життя у спосіб встановлений законом належне їй право власності не зареєструвала, у зв`язку з чим позивач, який являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , з незалежних від нього обставин позбавлений можливості оформити свої спадкові права, а тому його право має бути визнане в судовому порядку.

Окремо слід зазначити, що однією з підстав для відмови нотаріуса у вчинення нотаріальної дії стало те, що за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за іншою особою.

Так, в матеріалах справи містяться ряд письмових доказів, які свідчать про те, що третій особі по справі - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.2004 року належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності останнього зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с.43,44-46,48).

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 було дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , технічний паспорт також виготовлений на житловий будинок АДРЕСА_1 , однак в ході судового розгляду справи позивачем подано до суду копію рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради, у відповідності до якого житловому будинку ОСОБА_3 , з метою упорядкування адреси на підставі рішення ХХ сесії шостого скликання Новомосковської міської ради від 16.02.2012 року №446, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.58).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок, підлягає задоволенню,оскільки ОСОБА_3 , на законних підставах набула право власності на вищевказаний житловий будинок, а тому до позивача, відповідно до ст.1216 ЦК України перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1220, 1223, 1225, 1262 ЦК України, ст.ст. 12,76-81,89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання право власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , що в цілому складається з: житлового будинку - А загальною площею 26,8 м2, житловою площею 19,1м2, прибудова - а, ганок, козирок, вбиральня - Б, літній душ - В, сарай - Г,Д, колодязь - к, ворота з хвірткою - №1, огорожа - №2, №3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.