Справа № 361/2430/18
Провадження № 2/361/77/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та надвірних будівель внатурі,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів та просила поділити спірний житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями виділивши їй внатурі 1/16 його частин.

Свій позов обґрунтовувала тим, що відповідно до договору дарування від 28 грудня 2013 року їй належить 1/16 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .Інші 7/16 частин та 8/16 частин належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Спірне домоволодіння складається з житлового будинку, який згідно поповерхового плану складається: з 1-І підвал, площею 70,8 кв.м., 1-1-вітальня, площею 25 кв.м., 1-2 кухня площею 8,0 кв.м., 1-3 сходова площею 4,6 кв.м., 1-4 житлова площею 25.5 кв.м., 1-5 туалет, площею 1,5 кв.м., 1-6 ванна, площею 2.5 кв.м., II веранда площею 4.4 кв.м., 1-7 сходова площею 9,2 кв.м., 1-8 житлова площею 25.5. кв.м., 1-9 туалет площею 1.3 кв.м., 1-10 ванна площею 2.9 кв.м., 1-11 кухня площею 10.7 кв.м., 1-12 житлова площею 10,5 кв.м., 1-13 житлова площею 7,0 кв.м., 2-І підвал площею 70,8 кв.м., 2-1 коридор площею 24.7 кв.м., 2-2 кухня площею 12.8 кв.м., санвузол 2-3 площею 4.8 кв.м., 2-4 житлова площею 25.7 кв.м., 2-5 санвузол площею 3.2 кв.м., 2-6 сходова площею 10,8 кв.м., 2-7 житлова площею 25.7 кв.м., 2-8 житлова площею 17.0 кв.м., 2-9 житлова площею 10,9 кв.м., загальною площею 415,4 кв.м., житловою - 147,4 кв.м.Надвірні будівлі: колодязь К, колодязь К-2, огорожа N.

Позивач зазначає, що вона будучи співвласником спірного домоволодіння, добудувала свою частину будинку. Однак одержати будівельний паспорт не має змоги, так як отримується він за згодою всіх співвласників.

На її звернення до управління містобудування та архітектури позивач отримала відмову у видачі будівельного паспорта, так як потрібна згода всіх співвласників.

Так як відповідачі не бажають надавати таку згоду і між ними постійно виникають непорозуміння з приводу користування будинком, тому виникла необхідність поділу спірного домоволодіння в натурі.

25 травня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 червня 2018 року.

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви, також просили поділи домоволодіння відповідно до наданого висновку експерта С-9105 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та не доведеними. Суду пояснила, що вона є власником 7/16 будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказана 7/16 частки будинку подарована їй матір`ю ОСОБА_4 21.05.2004 року згідно договору дарування частини будинку, в якому чітко вказано розмір житлової площі 147.4 кв.м., та загальної площі - 415.4 кв.м. Від цих розмірів і була виділена 7/16 частки, яка на даний час належить їй. На основі цього 1/16 будинку становить 9.21 кв.м. житлової площі, а загальної площі 15.96 кв.м.

Відповідач зазначає, що на даний час в 1/16 частині будинку, що належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) проживає її мати, займаючи ще і її частину площі, а це ще + 16.09 кв.м., житлової площі 9.21 кв.м. ОСОБА_1 . Відповідач вказує, що вона сплачує за всю цю частину комунальні платежі з 2004 року і по сьогодні, так як всі платежі приходять за 1/16 + 7/16 часток будинку однією сумою, і лічильник на газ та світло один. Інші 8/16 часток будинку належить брату відповідача ОСОБА_2 , комунальні платежі він сплачує окремо, лічильники на газ та світло у нього окремі. Відповідач зазначає, що по усній домовленості з матір`ю ОСОБА_4 1/16 частини будинку повинна була належати їй, так було вирішено всією родиною ще при початку будівництва будинку. Тому будинок і було сплановано так, що 1/16 + 7/16 є частиною одного володіння. Відповідач пояснила, що вся частина 1/16 + 7/16 з самого початку будівництва були розраховані на одного власника. Всікомунікації спільні, як постачання води, газу та електрики.

Відповідач заперечувала проти прийняття до уваги висновку експертизи, оскільки вважає, що в ньому міститься дуже багато розбіжностей та технічних помилок. Виділення 1/16 частини будинку унеможливлює розподіл комунальних комунікацій.

Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що спір щодо користуванням вказаного будинку існує вже давно. Вказане питання добровільно і мирним шляхом в них не вирішено.

Допитана в судовому засіданні експерт, суду пояснила, що дійсно нею були допущені помилки у висновку поданому до суду у позначені лише поверхів будинку, тобто поверх перший потрібно читати як другий і навпаки. Крім іншого на запитання відповідача ОСОБА_3 вона пояснила, що частка у будинку яка підлягає виділенню розрахована виходячи із вартості будинку, яка припадає на цю частку, що відповідає вимогам чинних законодавчих та нормативно-правовим актам.

Суд вислухавши представників позивача, відповідачів, експерта Усенко Н.С., дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) належить на праві власності 1/16 його частки та 7/16 належить ОСОБА_3 , інші 8/16 належить ОСОБА_2 , що підтверджується наданими копіями наступних доказів: свідоцтвом про право на право власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2003 року, видане на підставі рішення від 23 вересня 2003 року за № 419, інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - номер довідки 67441434 від 06 вересня 2016 року, а також за № 129003265 від 26 червня 2018 року, договору дарування частини житлового будинку від 21 травня 2004 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченому приватним нотаріусом Лазарєвою В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1378.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: визначити дійсну вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначити можливі варіанти поділу будинку на 1/16 та 15/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року судовим експертом ТОВ "Експертної фірми "Еталон" надано висновок від 20 січня 2019 року № С-9105 за результатами проведення судової оціночної, будівельно-технічної експертизи.

Із вищевказаного висновку експерта вбачається, що сторонам запропоновано два варіанти поділу будинку спірного будинку.

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

У частині 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарському призначенню слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, і при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Згідно роз`яснень, наданих судам у пп. 6, 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

При поділі житлового будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР обов`язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів, якщо таке переобладнання передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Переобладнання та перепланування будинку повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, тощо.

Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки; висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов`язаних із цим переобладнанням і переплануванням; висновки інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

До такого висновку також прийшов Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року (провадження 61-10614св18).

Вирішуючи такі спори, суд з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України з метою всебічного і повного з`ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін на судовий захист повинен відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а у необхідних випадках: висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо, про допустимість пов`язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Відповідно до вищевказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 січня 2019 року за № С-9105 запропоновано два варіанти поділу спірного житлового будинку. Як при першому, так і при другому варіанті поділ будинку можливий лише при умові влаштування окремого обліку споживання електроенергії (вартість робіт визначається спеціалізованими організаціями після складання проектно-кошторисної документації), переобладнання системи опалення, влаштування системи газопостачання своєї частини будинку (вартість робіт визначається спеціалізованими організаціями після складання проектно-кошторисної документації), а також зазначено, що роботи з переобладнання будинку слід погодити з місцевими органами влади та спеціалізованими організаціями.

На запитання суду про надання доказів на підтвердження того, чи відповідають будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам житлові приміщення, а також чи погоджені такі роботи з місцевими органами, які фактично залишаться в користуванні сторін після обрання першого чи другого варіантів, сторонами не надано.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 152 ЖК України, ст. ст. 356, 364, 367 ЦК України,ст. ст. 13,76, 80,81,141, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та надвірних будівель внатурі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.