ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2253/20 Справа № 2-2886/11 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони:

скаржник- ОСОБА_1 ,

особа дії якої оскаржуються- державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушка Іван Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року, винесену суддею Борис О.Н. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року адвокат Лисенко О.А. звернувся до суду зі скаргою в інтересах скаржника ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Покровський ВДВС) Пушка І.В.

В обґрунтування заяви посилається на те, що в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №413/844/2012, виданого 08.11.2012 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу на підставі рішення суду про стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 23036,56 грн., судового збору 230,35 грн., витрат на ІТЗ 120,00 грн., про порушення порядку відкриття виконавчого провадження. Скаржник вказує на те, що стягувачем за вказаним рішенням суду зазначено приватне акціонерне товариство «ПриватБанк», в той час, як у виконавчому провадженні стягувачем є акціонерне товариство «ПриватБанк». Також вважає, що строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання сплив 22 травня 2014 року. У зв`язку із викладеним скаржник просив суд скасувати постанову державного виконавця Покровського ВДВС Пушка І.В. від 20.08.2018 про відкриття виконавчого провадження та зобов`язати Покровський ВДВС закінчити виконавче провадження відкритоо відносно ОСОБА_1 , скасувати арешт накладений на майно, виключити відомості з Єдиного реєстру боржників, провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

УхвалоюЖовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушка Івана Васильовича відмовлено.

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування, оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити вимоги скаржника ОСОБА_1 .

Скаржник вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм п.2 ч.1 ст.22, ч.1 ст.24, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній на час винесення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2014 року та 20.08.2018 року ВП №57035004) п.4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2677-VІ, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника скаржника ОСОБА_2 , який у повному обсязі підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених у скарзі підстав, ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08 листопада 2012 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу на підставі рішення суду про стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованісті за кредитним договіром в розмірі 23036,56 грн., судового збору 230,35 грн., витрат на ІТЗ 120,00 грн. видано виконавчий лист у справі №2-2886/2001, 413/844/2012.

Постановою державного виконавця Покровського ВДВС Пушка І.В. від 20 серпня 2018 року у виконавчому провадженні №57035004 з виконання виконавчого листа №413/844/2012, виданого 08.11.2012 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, відкрито виконавче провадження.

Згідно до інформації Покровського ВДВС щодо виконання виконавчого листа №413/844/2012 встановлено, що вказаний виконавчий документ неодноразово надходив на примусове виконання до Покровського ВДВС, а саме:17.12.2012 було відкрито виконавче провадження №35717663, у якому 16.06.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»; 24.06.2014, повторно відкрито виконавче провадження №43802053 за вказаним виконавчим документом, у якому 11.12.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»; 20.08.2018, повторно відкрито виконавче провадження №57035004 за вказаним виконавчим документом, провадження у якому триває.

Відмовляючи представнику скаржника ОСОБА_1 адвокату Лисенку О.А. в задоволенні його скарги, поданої в інтересах боржника, суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом не було встановлено порушень у діях державного виконавця під час відкриття виконавчого провадження №57035004, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню і похідні вимоги скарги щодо зобов`язання державного виконавця вжити певні заходи.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим ухвала в даній справі є законною і обґрунтованою.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Норма частини 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606, який втратив чинність 05.01.2017, передбачала, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Так судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що виконавчий лист №413/844/2012, виданий 08.11.2012 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, неодноразово повертався державним виконавцем у зв`язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, що свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчого листа переривався поверненням виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, а отже доводи скаржника щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого документу для виконання, які були предметом розгляду судом першої інстанції, колегія суддів відхиляє.

За положеннями частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Суд дослідив і встановив, що у виконавчому листі №413/844/2012, виданому 08.11.2012 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, стягувачем дійсно зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк» , а у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №57035004 від 20.08.2018 стягувачем, згідно виконавчого листа, також зазначено ПАТ «ПриватБанк».

Доводи скаржника щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь неналежного стягувача були перевірені судом першої інстанції і визнані необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд, боржником не надано доказів того, що стягувач, зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження №57035004 від 20.08.2018, є іншою юридичною особою, відмінною від тієї, яка зазначена у виконавчому листі.

Отже, апеляційним переглядом встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, обставинам справи, відповідає установленим принципам і завданням цивільного судочинства, а також вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, підстав для його скасування немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: