18.08.2020
Справа № 646/2-2135/11
№ провадження 6/646/116/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі судді Пашнєва В.Г., з участю секретаря Гнатенко Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення опису та арешту майна належного боржнику.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 62208853 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 221933.02 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 2-2135/11, виданого 21.11.2011 Ленінським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 88 від 15.03.2007 року в розмірі 200 847,51 грн. (двісті тисяч вісімсот сорок сім гривень 51 копійка). Та про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 850 (вісімсот п`ятдксят) грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60 (шістдесят) грн. з кожного. (АСВП № 62208853, постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2020 р. за вих. № 3857).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2020 р. за вих. № 3857 була надіслана сторонам виконавчого провадження 01.06.2020 року рекомендованою кореспонденцією.

На вимогу приватного виконавця, яка зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення п. З ч. 5 ст. 19 до ЗУ Про виконавче провадження, боржник не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що було складено акт, декларацію про доходи та майно не надав. За контактними номерами, вказаними у постанові, з приватним виконавцем не зв`язувався.

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах.

Відповідно до відповіді МВС України, на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 .

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2020 року № 6455/0408/20 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1995 № НОМЕР_3 .

Згідно відповіді Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР від 05.06.2020 р. за вих. № 1784/0/282-20 місце проживання боржника ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи за даною адресою не зареєстровані.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження боржник зобов`язаний допускати в установленому ЗУ Про виконавче провадження порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Обов`язок виконавця попередити боржника про дату та час виїзду виконавця для проведення виконавчих на адресу боржника приписами Закону України Про виконавче провадження та Інструкцію з організації примусового виконання рішень не передбачено.

12.08.2020 р. об 11 год 00 хв виконавцем складено акт про ненадання боржником виконавцю допуск для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить із наступного.

Частиною першоюстатті 439 ЦПК Українивстановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно дост. 48 Закону України «Про виконавче провадження`стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно з п. 4 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

21.11.2011 року Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист на виконання рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 88 від 15.03.2007 року в розмірі 200 847,51 грн. Та про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 850 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60 грн. з кожного.

29.05.2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № ВП № 62208853, на виконання вищезазначених виконавчих листів.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом 01.06.2020 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 .

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2020 року № 6455/0408/20 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1995 № НОМЕР_3 .

Згідно відповіді Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР від 05.06.2020 р. за вих. № 1784/0/282-20 місце проживання боржника ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи за даною адресою не зареєстровані.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України,питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суду не надано доказів, підтверджуючих, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення по справі 2-2135/11 року та чинить перешкоди при проведенні виконавчих дій.

Матеріали подання не містять даних про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій в буд. АДРЕСА_1 та повідомлено його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій.

Зі змісту Акта приватного виконавця АСВП № 62208853 від 10.06.2020 року неможливо зрозуміти, яким саме чином боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення для проведення виконавчих дій за вказаною адресою, оскільки приватним виконавцем не зазначено вчиняв боржник умисні дії, спрямовані на недопущення приватного виконавця до житла, або взагалі в цей час був відсутній за адресою мешкання.

Крім того, приватний виконавець не надав доказів того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій, оскільки до матеріалів подання не надано належних та допустимих доказів того, що боржник отримував виклики державного виконавця.

Крім того, не доведено, що примусове проникнення до житла боржника - будинок АДРЕСА_1 є тим примусовим заходом вжитим приватним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню рішення 2-2135/11 року, враховуючи наступне.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Україна є правова держава. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч. 2ст. 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст.9Конституції Україниє частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,статті 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,стаття 18Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено вКонституції Україниі міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина першастатті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України.

В матеріалах справи, наданих приватним виконавцем на обґрунтування подання, дані про обізнаність боржника про дату проведення виконавчих дій в будинку АДРЕСА_1 , та повідомлення його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій, також відсутні.

Таким чином, в ході розгляду подання не доведено обставин, з якими закон пов`язує можливість надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника.

З огляду на викладене суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією Україниправа щодо недоторканності житла власників квартири, та оскільки приватним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника, а тому подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючисьст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла особи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Г.Пашнєв