Справа № 469/1026/19
Провадження № 22ц/812/361/20 Головуючий у 1-ї інстанції Гапоненко Н.О.
Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 лютого 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 ,

подану в його інтересах адвокатом

Мотельчук Юлією Ігорівною

на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 9 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Гапоненко Н.О. в смт. Березанка Миколаївської області зі складанням її повного тексту, по справі про забезпечення позову до пред`явлення

позову

ОСОБА_3 до Виробничого кооперативу (ВП) «Кемпінг «Сонячний»,

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу

(приватний нотаріус) Душейко Олесі Михайлівни,

державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації

(державний реєстратор) Мостецького Дмитра Олександровича

про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів кооперативу, скасування запису про зміни до установчих документів та прав власності, визнання частки у пайовому фонді спільною сумісною власністю та її поділ, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подачі шляхом накладення арешту із забороною укладати договори, інші правочини щодо відчуження нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_4 , а саме на кам`яні котеджі та земельні ділянки, на яких вони розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2019 року до Березанського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа із Ленінського районного суду міста Миколаєва за позовом ОСОБА_3 до ВП «Кемпінг «Сонячний», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Душейко О.М. і державного реєстратора Мостецького Д.О. про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів щодо виходу із членів кооперативу ОСОБА_2 та відповідне включення за її пайовим внеском ОСОБА_4 як нового члена кооперативу, та наступне надання дозволу члену кооперативу ОСОБА_4 вивести у приватну власність її частку у пайовому фонді кооперативу у вигляді двох кам`яних котеджів та двох земельних ділянок, на яких вони розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , скасування відповідних записів змін до установчих документів, реєстрації прав приватної власності за ОСОБА_4 , та визнання спільною сумісною власністю позивача та його колишньої дружини ОСОБА_2 її частки у пайовому фонді виробничого кооперативу, що складає 105 894 грн. або 13,2% пайового фонду.

2 грудня 2019 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 надано клопотання про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 105 894 грн. з мотивів того, що у випадку відмови у задоволенні позову, ОСОБА_3 не в змозі буде відшкодувати відповідачу понесені витрати у зв`язку із обмеженням її прав як власника спірного майна, так як усе належне йому майно арештовано, та відносно нього відкрито декілька примусових виконавчих проваджень.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 9 грудня 2019 року заява ОСОБА_3 та клопотання ОСОБА_5 задоволені, ухвалено про накладення арешту із забороною укладати договори, інші правочини щодо відчуження нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_4 , у вигляді двох кам`яних котеджів та двох земельних ділянок, на яких вони розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , із зустрічним зобов`язанням позивача ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у сумі 105 894 грн.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 9 грудня 2019 року за позовом ОСОБА_3 відкрито провадження та справа призначена у підготовче судове засідання.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 адвокат Мотельчук Ю.І., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду в частині зустрічного забезпечення скасувати, відмовивши у задоволенні клопотання адвоката відповідача Герцуна В.С.. В частині прийнятого судом забезпечення позову ухвала суду не оскаржена.

На думку адвоката позивача суд першої інстанції, вирішуючи питання про необхідність зустрічного забезпечення не прийняв до уваги наявність у позивача частки корпоративних прав у декількох товариствах з обмеженою відповідальністю, що виключає обов`язок суду до застосування таких заходів при забезпеченні позову.

Відповідач, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь при розгляді справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції вважав його обґрунтованим та таким, що є співмірним прийнятому забезпеченню позову у відповідності до заявлених позовних вимог.

З такими висновками суду можна погодитися, так як вони відповідають нормам процесуального права.

Так, відповідно до змісту статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями статті 150 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Статтею 154 ЦПК України презюмується, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), та зобов`язаний його застосувати, в тому числі якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадках відмови у позові.

За роз`ясненнями, що містяться в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року слідує, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення, суд вправі покласти на позивача обов`язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову.

Тому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом відповідача заявлене клопотання про застосування зустрічного забезпечення, яке є співмірним обраному позивачем заходу забезпечення поданого ним позову майнового характеру.

Обґрунтовуючи клопотання про зустрічне забезпечення, відповідач та її представник посилалися на відсутність у позивача, на час забезпечення позову, будь-якого майна, яке може покрити збитки, що можуть бути заподіяні відповідачу як власнику майна на час прийнятого за заявою позивача заходу забезпечення його позову.

На підтвердження такого клопотання надані докази щодо накладення арешту на усі види майна позивача ОСОБА_3 , та наявність декількох проваджень з примусового виконання, а також внесення позивача до реєстру боржників.

За такого, висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення поданого клопотання про зустрічне забезпечення є вірним, а посилання на відсутність порушення прав позивача, при обранні такого виду зустрічного забезпечення, який є співмірним способу прийнятого судом забезпечення позову за його заявою, є обґрунтованим.

Доводи адвоката позивача про наявність у позивача частки корпоративних прав в декількох товариствах з обмеженою відповідальністю не змінюють його майновий стан, у розумінні пункту 2 частини 3 статті 154 ЦПК України, так як: по-перше, не скасовують наявність арешту на усе майно ОСОБА_3 , в тому числі і частку у статутному капіталі товариств; і по-друге, таке майно відносно можливості його використання в рахунок погашення збитків має застереження у відповідності до глави ІІІ Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Тому, виходячи із загальних принципів розумності і справедливості, дотримання судом першої інстанції процесуального законодавства, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги представника позивача зводяться до помилкового розуміння норм матеріального і процесуального права, і на законність судового рішення щодо забезпечення позову не впливають

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375 381-382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Мотельчук Ю.І. залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 9 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова