Справа № 352/1547/20
Провадження № 2-з/352/11/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19.08.2020 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Гриньків Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що оскільки житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то укладений без її згоди договір, яким відчужено даний будинок, є недійсним. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву про забезпечення цивільного позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що продавець ОСОБА_2 відчужив житловий будинок з порушенням її права, як співвласника будинковолодіння.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження є співмірним та ефективним способом забезпечення позову про визнання договору недійсним, а невжиття заходу забезпечення позову може у подальшому утруднити чи унеможливити виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 19.08.2020, як дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення до виконання до 19.08.2023 року.

Суддя Гриньків Д.В.