Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1725/20
Провадження № 2-н/553/320/2020
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19 серпня 2020 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2016 р.н., у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Таким чином, наказне провадження - це особливий вид цивільного судочинства, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом. Спрощений порядок наказного провадження зумовлюється й такою особливістю, як обмежене коло вимог, щодо яких таке провадження припустиме.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як убачається із поданої до суду заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2016 р.н., у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, тобто заявником заявлено вимогу про стягнення іншого розміру аліментів на одну дитину, ніж передбачено ст.161 ЦПК України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, суддя вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу та роз`яснює, що у відповідності до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, у цьому випадку заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.161, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя М.С. Високих