Провадження № 4-с/760/116/20
В справі № 760/5235/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , суд

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із скаргою і просить:

- визнати неправомірними дії відповідальних службових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Київ щодо ненадання постанови про відкриття ВП № 5165476 за виконавчим листом № 2-2950/13 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості в розмірі 22 707, 73 гр.;

- зобов`язати Солом`янський РВ ДВС у м. Києві ЦМрУМЮ м.Київ надіслати рекомендованим листом на його ім`я поштовою адресою постанову про відкриття ВП № 5165476 та документи про поновлення вказаного виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року у справі відкрито провадження та витребувано від Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві копію матеріалів виконавчого провадження.

Зазначену ухвалу було направлено кур`єром, підтвердження отримання Солом`янським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві містяться в матеріалах справи.

16 червня 2020 року та 01 липня 2020 року ухвалу про витребування матеріалів виконавчого провадження було направлено повторно кур`єром, підтвердження отримання Солом`янським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві містяться в матеріалах справи.

До цього часу ухвала суду не виконана, копії матеріалів виконавчого провадження до суду не надано.

Проаналізувавши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За ч.4 ст.44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 3 ч.1 ст.148 ЦПК України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

На думку суду, дії Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, порушує права інших учасників судового процесу, суперечить вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в контексті права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що Солом`янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві не виконав вимоги ухвали суду від 11 березня 2020 року, яка направлялась на його адресу для виконання три рази, не подав витребувані докази без поважних причин та не повідомив про причини неможливості їх виконання до початку судового засідання.

Враховуючи негативні наслідки невиконання вимог ухвали про витребування доказів у вигляді невиправданого затягування розгляду справи, порушення прав осіб, які звернулися зі скаргою до суду, суд вважає необхідним застосувати до Солом`янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві штраф в дохід державного бюджету в розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.84, 143, 148 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Вчетверте з метою долучення до матеріалів справи витребувати від Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві /03186, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76/:

- належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 5165476.

Стягнути з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (за рахунок бюджетних асигнувань) в дохід державного бюджету штраф у розмірі 6 306,00 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, ; адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Боржник: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ: ; адреса: 03186 м. Київ просп. Повітрофлотський, 76.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: Л.А.Шереметьєва