Справа № 159/6674/19
Провадження № 2-о/159/10/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю представника заявника адвоката Гарбарчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник 27.11.19 р. посередництвом свого представника адвоката - звернувся до суду із вказаною вище заявою, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що він на час смерті дядька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно з останнім проживав у с. Бучині Любешівського району Волинської обл.. Вимоги заявника обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько - ОСОБА_2 , який на час смерті постійно проживав у с. Бучині Любешівського району Волинської обл. після смерті останнього відкрилась спадщина. Спадкодавець не мав дружини, дітей, а батьки померли раніше. У спадкодавця була сестра ОСОБА_3 , яка також померла. Інших спадкоємців немає. Покликаючись на ст. 1 265 ЦК України, зазначає, що він є племінником спадкодавця сином рідної сестри останнього ОСОБА_4 . Так як спадкодавець був важко хворим, потребував постійного стороннього догляду, останнім часом перед смертю, а інших родичів, які могли б надати допомогу, не було, він проживав з ним, доглядав за останнім. Покликаючись на п. п. 3. 5 ст. 1 268, ст. 1 270 ЦК України, судову практику, просить заяву задовольнити.

Заінтересованою особою заявник зазначив Любешівську держнотконтору, однак, за ухвалою судді від 29.11.19 р. така особа вилучена з числа осіб, які мають приймати участь у розгляді справи.

За ухвалою судді від 17.12.19 р. відмовлено у задоволенні заяви представника заявника адвоката про повернення заяви у зв`язку з її відкликанням.

Заявник у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні представник заявника адвокат заяву підтримала повністю, обґрунтувавши її вище наведеними доводами. Суду додатково пояснила, що спадкодавець перед смертю тяжко хворів і на час смерті проживав у с. Бучині Любешівського району Волинської обл.. Незадовго перед смертю заявник забрав спадкодавця проживати у м. Ковель Волинської області. Останній навіть видав довіреність на реєстрацію його у м. Ковелі Волинської обл., однак цього зробити не встигли. Заявник вважав, що він як спадкоємець прийняв спадщину. Ім`я матері спадкодавця та матері матері заявника ОСОБА_3 (а його бабусі), що зазначене у документах дещо відмінно, є одним і тим же іменем. Просить заяву задовольнити.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності заявника.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника - адвоката, показання свідків, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заява безпідставна та не підлягає до задоволення.

Так свідок ОСОБА_5 в суді показав, що він проживає у м. Ковелі Волинської області і заявник є його зятем. Спадкодавця як зятевого дядька він знав давно і разом із зятем був у дядька вдома у с. Бучині Любешівського району Волинської обл.. Хворів тяжко спадкодавець біля 2 х міс.. Коли дядько захворів, то заявник біля 2 х міс. проживав у спадкодавця у с. Бучині Любешівського району Волинської обл., доглядаючи свого дядька. Заявник має періодичні підзаробітки, проживав із сім`єю у м. Ковелі Волинської області, а на вихідні їздив до свого дядька спадкодавця на 1 день, а інколи з ночівлею. Спадкодавець проживав одиноко, був неодруженим, хворів і його за 2 3 дні до смерті забрали у м. Ковель Волинської області, де той і помер. Поховав спадкодавця заявник. Інших, крім заявника, родичів спадкодавець не мав.

Свідок ОСОБА_6 в суді показала, що вона проживає у м. Ковелі Волинської обл. по сусідству із заявником, працює у ЛВЧД 14 по 2 дні через 2 дні. Заявник біля 2 х міс. проживав у свого дядька Володимира, який проживав одиноко, і вона не чула, щоб заявник приходив додому. аявник працює на будівництві, увечері приходить додому, а коли не буває вдома, то - тоді він їде у РП. До заявника додому вона приходила часто, так як доглядала за його дітьми, коли у село, що поблизу РБ, їздила дружина заявника. Спадкодавець спочатку був у селі, а останнім часом біля 1 - го тижня - у м. Ковелі Волинської області. Поховав спадкодавця заявник. Дружина чи співмешканка заявника ОСОБА_7 - казала їй, що вона хоче привезти дядька у м. Ковель Волинської області, так як той хворіє.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що вона проживає у м. Ковелі Волинської обл. та є дружиною заявника, проживає разом з ним за однією і тією ж адресою без реєстрації. До 25.04.17 р. вона мала прізвище « ОСОБА_9 » і ім`я - « ОСОБА_7 ». Чоловік має доход від заробітків. Дядько чоловіка захворів і у 2017 р. останньому зробили операцію. Чоловік довго проживав у селі, а вона приїжджала туди на 2 3 дні. Коли у дядька чоловіка виявили тяжку хворобу, то вони мали намір його забрати до себе, однак, той не захотів. Тоді вона з чоловіком почали часто їздити до дядька у село. Її чоловік постійно проживав у селі Бучині Любешівського району Волинської області без реєстрації, з дядьком і на заробітки не їздив, а вона з дітьми лише періодично приїжджала туди. Так дядька доглядали біля 8 міс.. Так як у селі не було належних умов для догляду за дядьком, то вони вмовили його переїхати до них у м. Ковель Волинської області. Але дядько швидко за пару днів помер у них у м. Ковелі Волинської області. Зареєструвати дядька у м. Ковелі Волинської обл. за довіреністю останнього вона не встигла. Спадкодавець мав намір переписати будинок на заявника, однак, не встиг. Її чоловік прийняв спадщину після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1 268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із копії паспорта заявника серії НОМЕР_1 , слідує, що він є ІНФОРМАЦІЯ_2 . н., з 17.06.2 000 р. проживає у АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії свідоцтва про народження заявника слідує, що його батьками є: ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Як слідує з копії Витягу з Держреєстру ацс громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 000 232 544 66 від 29.06.19 р., наданого Ковельським МРВ драцс ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 02.08.80 р. уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

Як слідує з копії Витягу з Держреєстру ацс громадян про держреєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України № 000 232 544 88 від 29.06.19 р., наданого Ковельським МРВ драцс ГТУЮ у Волинській області, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Бучина Любешівського району Волинської області, слідує, що його батьками є: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відповідно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , є рідними братом та сестрою, принаймі, по батькові, так як ім`я матері кожного з них, що зазначене у документах, дещо відмінне.

Та обставина, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.09.18 р. Любешівським РВ драцс ГТУЮ у Волинській області.

За змістом копії Витягу з Держреєстру ацсг про смерть для отримання допомоги на поховання № 8 від 21.09.18 р., такий формувався 20.09.18 р. і видавався свідкові ОСОБА_8 дружині заявника.

За змістом копії довідки № 1 455 від 14.06.19 р., виданої Зарудчівським старостинським округом Любешівської селищної ради Волинської обл., заявник до смерті проживав разом із дядьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проводив догляд за хворим у с. Бучині Любешівського району Волинської області.

Аналізуючи наведені вище докази, зокрема, показання свідків у тій їх частині, що дядько заявника ОСОБА_2 помер у м. Ковелі Волинської області, так як заявник забрав дядька проживати до себе додому, а також відомості довідки, виданої селищною радою, суд відмічає розбіжність у даних про місце проживання спадкодавця на момент смерті: за показаннями свідків м. Ковель Волинської області без реєстрації разом із заявником; за даними довідки селищної ради с. Бучин Любешівського району Волинської обл. разом із заявником, який там зареєстрованим не був.

За змістом ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, серед іншого, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України № 20/5 від 03.03.04 р. - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути, серед іншого,: довідка житлово - експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду встановлено, що безпосередньо перед смертю спадкодавця заявник не проживав з останнім у с. Бучині Любешівського району Волинської обл., а проживав у м. Ковелі Волинської області.

Крім того, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування,» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак доказів наявності такого рішення чи іншого документа нотаріуса про відмову ні заявник, ні його представник адвокат суду не надали.

Заявник на час смерті спадкодавця був зареєстрований у м. Ковелі Волинської обл.. Факт догляду за спадкодавцем заявником невизначений час і не безпосередньо перед моментом відкриття спадщини (смертю спадкодавця), в даному випадку, не приводить суд до переконання про наявність підстав для задоволення заяви.

Так як показали суду свідки, перед тим як заявник забрав спадкодавця проживати до себе додому у м. Ковель Волинської області, він, дійсно, тривалий час, біля двох місяців проживав у будинку свого дядька, доглядаючи останнього.

Однак факту постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкритя спадщини у с. Бучині Любешівського району Волинської обл. ні заявником, на його представником адвокатом, на думку суду, не доведено.

Проаналізувавши викладені заявником доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає за недоведеністю вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і. н. НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник заявника - адвокат Гарбарчук Наталія Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_6 , і. н. НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 го АДРЕСА_4 5.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 06.02.20 р..