Справа № 522/9841/20
Провадження № 2/522/5049/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14 лютого 2017 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім`ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти, тривалий час сторони проживають окремо. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. На даний час дитина проживає разом з матір`ю.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про зміну дати судового засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, змінено дату судового засідання, призначено розгляд справи на 11 серпня 2020 року.

У судове засідання 11 серпня 2020 року сторони не з`явились.

Позивач звернувся до суду з заявою, в котрій позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без особистої участі.

Відповідач звернувся до суду з заявою, в котрій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без особистої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 14 лютого 2017 року , Малиновським районним у місті Одесі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 лютого 2017 року та серії НОМЕР_2 від 14 лютого 2017 року, актовий запис № 255 від 14 лютого 2017 року.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07.09.2016 року.

Подружнє життя у сторін не склалось у зв`язку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Сторони разом не проживають. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Майнового спору та спору з приводу проживання дитини між сторонами немає.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 255 від 14 лютого 2017 року.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на утриманні матері ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 серпня 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена