Провадження № 2/643/3649/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 05.02.1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, вони фактично припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, розбіжностями в способах та методах ведення спільного побуту. Таким чином, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Просила розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.02.1977 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області про що зроблено відповідний актовий запис №150.

В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105 ч.3, 112, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.02.1977 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №150 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.08.2020року.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Т.М.Довготько