Справа № 199/1429/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Рудові І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що позивач є фактичним споживачем електричної енергії за договором про користування електричною енергією для побутових споживачів, укладеним 27.09.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою: вулиця Гаражна, буд. 4 (Моторна, буд. 18В). Вказане домоволодіння належить позивачці на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В результаті перевірки користування електричною енергією представниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 04 травня 2018 року за цією адресою було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕн, самовільне підключення дублюючого вводу струмоприймачів до електричної мережі, з порушенням схеми обліку, відкритим шляхом, про що було складено акт № Н 137957 про порушення.

25.05.2018 року відбулося засідання комісії 2 РЕМ з розгляду акту про порушення №Н 137957 від 25.05.2018 року в присутності позивача, за результатами якої було складено протокол №34 від 25.05.2018 та нараховано штраф за не обліковану електричну енергію в розмірі 76 759,25 грн.

Позивач не погоджується з актом №Н137957 від 04 травня 2018 року ні с протоколом №34 від 25.05.2018, оскільки акт складено всупереч вимогам Порядку та Методики та на його підставі прийнято оскаржуване рішення комісії.

19.11.2018 року позивачем направлено звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до відповіді від 17.01.2019 за № 984/20/9-19 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вважає, що акт складено в порушення діючого законодавства, а саме акт, не містить інформації необхідної для виявлення вказаного в ньому порушення, не вказано чи здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів, оскільки без допомоги технічних приборів вказане порушення виявити не можливо, також зазначено, що не вірно використано Методику, у зв`язку з чим не вірно нараховано суму збитків.

На цей момент дані правовідносини регулювались Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року.

Нарахування було проведено за вимогами Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, яка, згідно п. 1.1. встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами саме до Правил користування електричною енергією, затверджених постановоюї Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 N28, які відповідно до п. 12 та п. 13 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 р. на момент складення протоколу втратили чинність, а саме з 11.06.2018 року.

Відповідач позов не визнав повністю, про що ним було надано відзив на позовну заяву.

Згідно з відзивом відповідача на позов зазначено, що правовідносини щодо користування електричною енергією станом на час складання акту про порушення 04.05.2018, регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 та Методикою нарахування недорахованої електричної енергії затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562. Складання акта про порушення №Н137957 від 04.05.2018 та протоколу засідання комісії №34 від 25.05.2018 передбачено п. 48, 53 Правил, нарахування недорахованої електричної енергії відповідно до Методики.

Позивач у позовних вимогах просить суд - Визнати не законним та скасувати рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо складання оформлене протоколом №34 від 25.05.2018 про порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Разом з тим, відповідач звертав увагу на ту обставину, що обраний позивачем спосіб захисту прав не може бути способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки він не передбачений ані законом, ані договором, протокол не породжує для позивача обов`язків щодо сплати збитків, а лише підставою та доказом спричинення товариству збитків через самовільне підключення поза приладом обліку і підставою звернення до суду з позовом про відшкодування збитків.

Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач є фактичним споживачем електричної енергії за договором про користування електричною енергією для побутових споживачів, укладеним 27.09.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою: вулиця Гаражна, буд. 4 (вулиця Моторна, буд. 18В). Вказане домоволодіння належить позивачці на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В результаті перевірки користування електричною енергією представниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 04 травня 2018 року за цією адресою було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕн, самовільне підключення дублюючого вводу струмоприймачів до електричної мережі, з порушенням схеми обліку, відкритим шляхом, про що було складено акт № Н 137957 про порушення.

25.05.2018 року відбулося засідання комісії 2 РЕМ з розгляду акту про порушення №Н 137957 від 25.05.2018 року в присутності позивача, за результатами якої було складено протокол №34 від 25.05.2018 та нараховано штраф за не обліковану електричну енергію в розмірі 76 759,25 грн.

19.11.2018 року позивачем направлено звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до відповіді від 17.01.2019 за № 984/20/9-19 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вважає, що акт складено в порушення діючого законодавства, а саме акт, не містить інформації необхідної для виявлення вказаного в ньому порушення, не вказано чи здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів, оскільки без допомоги технічних приборів вказане порушення виявити не можливо, також зазначено, що не вірно використано Методику, у зв`язку з чим не вірно нараховано суму збитків.

Правовідносини між сторонами виникли із захисту прав споживача.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».

Цим же законом визначені терміни, які в ньому вживаються, зокрема, згідно з п. 72 ч. 1 ст. 1 Регулятор це Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначені Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (від 22.09.2016 № 1540-VIII, який набрав чинності 26.11.2016 р.), згідно з яким (ст. 1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (ст. 3 зазначеного вище закону).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» під час виконання своїх функцій та повноважень відповідно до закону Регулятор діє самостійно та незалежно від будь-якого іншого органу державної влади, іншого державного органу, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суб`єктів господарювання, а також політичних партій, громадських об`єднань, професійних спілок чи їх органів.

Функції та повноваження Регулятора визначені ст. 17 зазначеного вище закону.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії, які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Зазначені Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Цими Правилами визначені основні терміни і поняття, згідно з якими споживання електричної енергії - це користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (п.1.1.2).

Відповідно до п. 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Відповідач вважав, що за умови встановлення факту самовільного підключення до електричних мереж, для визначення розміру збитків має застосовуватися Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення cпоживачами правил користування електричною енергією була затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 р.

Втім, суд не погоджується із доводами відповідача.

Регулятором не була затверджена методика визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, в той час як відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом мала прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону.

Зазначена відповідачем у відзиві Методика встановлювала порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 N 28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 N1357, та застосовувалася постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Правила користування електричною енергією для населення, які були затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 №1357, втратили чинність 26.06.2018 на підставі Постанови КМ №502 від 20.06.2018.

Таким чином, відповідачем неправомірно була застосована Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка була затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 р.

Щодо заперечень відповідача проти способу захисту прав, обраного позивачем, то відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

В той же час за ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Складений працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» акт про порушення №Н 137957 є фіксацію порушення п. 48 ПРРЕЕ, втім, позивачем оскаржується в судовому порядку не акт про порушення, а рішення комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі» з розгляду акта про порушення №Н 137957 від 04.05.2018 про стягнення 76 759,25 грн., оформлене протоколом №34 від 25.05.2018, згідно з яким визначений розмір збитків, який підлягатиме відшкодуванню позивачем, в той час як правомірність нарахування цих збитків позивачем оспорюється.

У зв`язку з чим вочевидь виникнення спору між учасниками справи, який має бути розглянутий судом за позовом особи споживача послуг, цивільні права якої порушені, а не лише шляхом заперечення проти позову у справі за умови звернення АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків на підставі рішення, оформленого протоколом №34 від 25.05.2018.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13,19,23, ч. 1 ст. 34, ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259,263,264,265,268,273,289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Скасувати рішення оформлене протоколом №34 від 25.05.2018 засідання комісії АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі» з розгляду акта про порушення №Н137957 від 04 травня 2018 року про стягнення 76 759 грн. 25 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (місцезнаходження: шосе Запорізьке, 22, м. Дніпро, ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.О. Богун

11.08.2020