печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Бортницької В.В,

при секретарі судових засідань Бондаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, які додані як умови кредитного договору № б.н. від 23.12.2010 недійсними,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, Банк, АТ «КБ «Приватбанк»), в якому просить визнати умови та правила надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані як умови кредитного договору № б.н. від 23 грудня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимоги зазначає, що 23 грудня 2010 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» договір № б.н., відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Позивач стверджує, що ніякого договору з Банком не укладав. В матеріалах справи відсутній договір банківського обслуговування від 23.12.2010, наявні лише заява від 23.12.2010. Також позивачу не відомо, які саме Умови та Тарифи були розміщені на сайті позивача на час відкриття банківського рахунку, тобто на час укладення договору приєднання, зокрема до яких саме Умов та тарифів приєднався та зобов`язався виконувати позивач, підписавши заяву про відкриття банківського рахунку. Крім того, неможливо встановити реальний змість зобов`язань, які виникли між сторонами спору на підставі відкриття банківського рахунку, а саме: його умови, порядок виконання, взаємні права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення зобов`язань, строку дії тощо.

У відзиві до позовної заяви представник відповідача зазначив, що договір від 23.12.2010 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» є договором приєднання. Спірний договір містить всі необхідні умови, визнані положеннями чинного законодавства. Договір підписаний позивачем без будь-яких зауважень, що, з огляду на приписи норм чинного законодавства, свідчить про погодження ним всіх умов, які містяться в такому договорі. Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача в період дії договору з проханням внести зміни/доповнення до договору або надати роз`яснення щодо умов договору, тощо. Спірний правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочинів є вільне і відповідає їхній внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам, встановленим положеннями ст. 203 ЦК України. Отже, вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підтверджені жодними належними доказами. Також позивачем пропущено строк давності для звернення до суду з позовом про визнання договору, укладеного в 2010 році недійсним.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що банком не дотримано вимог законодавства щодо оформлення кредитних правовідносин, зокрема щодо форми кредитного договору. Також матеріали справи не містять будь-якого договору банківського обслуговування від 23.12.2010, а наявні лише заява від 23.12.2010. До відносин, що виникли між позивачем та відповідачем застосовуються положення кредитного договору, передбаченого параграфом 2 Глави 71 ЦК України. Щодо пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, то представник відповідача вказує, що строк позовної давності слід обчислювати з 22 липня 2018 року, з дня коли позивачу було роз`яснено про порушення його прав.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

11.02.2020 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення представника позивача, однак, зважаючи на положення ст. 174 ЦПК України, суд не бере їх до уваги, оскільки це не є заявою по суті, яку може подати позивач відповідно до зазначеної статті.

Ухвалою від 25.10.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані як умови кредитного договору № б.н. від 23.12.2010 недійсними залишено без руху.

Ухвалою від 03.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

01.06.2020 ухвалою суду закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані як умови кредитного договору № б.н. від 23.12.2010 недійсними та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у заяві поданій до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача у заяві подані на адресу суду просила розгляд справи проводити у відсутність представника, проти вимог заперечує у повному обсязі та просить у задоволені позову відмовити.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Судом встановлено, що 23.12.2010 ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» договір № б.н., відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Крім того, 23.12.2010 позивачем підписана довідка про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна» та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Привабанку.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання визначене ч.1 ст.15 ЦК.

Відповідно до ст.ст.16, 203, 215 ЦК для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду по захист наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Для визнання недійсним договору необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду, у зв`язку з укладенням оспорюваного договору.

Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документи, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг. Зазначений документ по своїй суті не може бути предметом окремого розгляду, в розрізі визнання правочину недійсним, оскільки він не є самостійним правочином і застосування до нього положень статей ЦК щодо недійсності правочину неможливо. Зазначене стосуються вимог про визнання правил користування платіжною карткою недійсними, оскільки вони є складовим елементом кредитного договору та не можуть розглядатись в розрізі цілісного правочину та відповідно застосування вище вказаних положень про визнання правочину недійсним.

Аналізуючи викладене, пред`явлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Щодо застосування строків позовної давності, то зважаючи на відмову у задоволені позову підстави для такого застосування не вбачається.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 230, 509, 634, 638, 639, ЦК України, статтями 12, 19, 81, 82, 89, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою? додані як умови кредитного договору № б.н. від 23.12.2010 недійсними- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Бортницька