Справа № 2-9/13
У Х В А Л А

іменем України

10 серпня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., вирішуючи питання про прийняття до провадження скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2020 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 в якій остання просить: визнати дії приватного виконавця протиправними, скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №59377225 та виконавчого провадження №59377243 та всі інші постанови, винесені в рамках даних виконавчих проваджень.

Вбачається, що до скарги заявником не надано оскаржуваних рішення приватного виконавця, в прохальній частині не викладено дати винесення вказаних постанов, та не конкретизовано які саме «всі інші постанови, винесені в рамках даних виконавчих проваджень» просить скасувати заявник.

До скарги не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в ній.

Зокрема, до скарги не долучено доказів поважності пропуску заявником строків звернення до суду з вказаною скаргою.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення скарги без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що скарга не відповідає вимогам закону, а тому підлягає повторному залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича - залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 10.08.2020.

Суддя О.Б. Саламон