справа № 691/869/20
провадження № 2/691/441/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

провівши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петропавлівка Городищенського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області 09 липня 2013 року, актовий запис №01. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифіката Серії ЧР №024905. На момент смерті ОСОБА_2 проживала одиноко, інші спадкоємці з померлою не проживали, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 03 липня 2013 року №359. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області 21 січня 1993 року та зареєстрований в реєстрі за №122. Про те, що ОСОБА_2 , за життя склала заповіт, заповівши йому своє майно, не знав і не здогадувався, оскільки з 28 листопада 1994 року по 28 червня 1996 року проходив строкову військову службу, що підтверджується військовим квитком № НОМЕР_2 . ОСОБА_2 померла в той час він проходив строкову службу, а шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 01.07.1996 року. Про існування вказаного заповіту дізнався від працівників Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. 02 лютого 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .. Нотаріус, оглянувши подані ним документи, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2018 року. При цьому було роз`яснено про на можливість звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Остільки строк був пропущений із обставинами, які не залежали від її волі, прийняла рішення звернутися до суду за захистом своїх прав.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_3 подав через канцелярію суду клопотання від 05 серпня 2020 року за вхідним №3645/20 про розгляд цивільної справи без його участі та участі позивача. Представник Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, надіслав лист від 05 серпня 2020 року за вхідним №ЕП1969/20 в якому зазначив на можливість розгляду справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Неявка учасників справи не перешкоджає розглядові справи по суті, так як повідомлені вчасно та належним чином про судовий розгляд. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, клопотання представника позивача, лист відповідача про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечень, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяли норми ЦК УРСР, якими було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Цивільним Кодексом УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

За частиною 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петропавлівка Городищенського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифіката Серії ЧР №024905 (а.с.13). За життя ОСОБА_2 , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області 21 січня 1993 року та зареєстрований в реєстрі за №122 (а.с.9). Із змісту заповіту вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своєму внукові ОСОБА_1 (а.с.9). Про існування заповіту позивачу не було відомо, остільки з 28 листопада 1994 року по 28 червня 1996 року проходив строкову військову службу, що підтверджується військовим квитком № НОМЕР_2 (а.с.11-12). Спадкодавець ОСОБА_2 померла в період, коли позивач проходив строкову службу і шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився саме в цей період 01 липня 1996 року (а.с.11-12). Про існування вказаного заповіту позивач дізнався від працівників Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Згідно довідки виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 03.07.2013 року №359, ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , на момент смерті проживала одиноко, інші спадкоємці з померлою не проживали (а.с.14). Із довідки виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 29 січня 2018 року №84/02-21, згідно Погосподарського обліку, ОСОБА_2 зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 та за нею рахується домоволодіння, земельна ділянка площею 0,43 га та земельна частка (пай) площею 1,7634 га (а.с.15). У листі Відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01 лютого 2018 року №64/101-18 зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСГП «Петропавлівське» Городищенського району Черкаської області ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №024905 площею 2,27 умовних кадастрових гектарів (а.с.13). Позивач , з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 02 лютого 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу, але нотаріус, оглянувши подані документи, відмовила у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2018 року (а.с.10). За змістом вказаної постанови, інших перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус не зазначив (а.с.10).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Причиною несвоєчасного звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, за результатами досліджених судом доказів, слід визнати необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, що позбавило його вчасно скористатися правом для оформлення спадщини. Із постанови нотаріуса від 02 лютого 2018 року вбачається, що позивач виявив бажання прийняти спадщину після померлої ОСОБА_2 .. Такі обставини в справі у сукупності із оцінкою наданих до суду доказів, вказують на підстави задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що причина пропуску строку є поважною і оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини та пов`язаний з об`єктивними, неперобними, істотними труднощами для нього на вчинення певних дій, то йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для прийняття спадщини, за його клопотанням тривалістю у три місяці.

Позовні вимоги підтверджуються: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ; копією заповіту від 21 січня 1993 реєстр №122; копією військового квитка № НОМЕР_2 ; копією довідки виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 03.07.2013 року №359; копією довідки виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 29 січня 2018 року №84/02-21; копія листа Відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01 лютого 2018 року №64/101-18; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2018 року.

Керуючись ст.ст. 524, 534, 525, 549,550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко