Справа № 2-2239/11
Провадження № 2-зз/638/51/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.03.2011 року по справі № 2-2239/11 про заборону виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала судова справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. За результатами розгляду позовної заяви заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2011 року позовні вимоги задоволені. Також зазначає, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.03.2011 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову та обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та накладено арешт у межах суми заборгованості за кредитним договором № DN81AR18540205 від 22.01.2008р. у сумі 231 415, 68 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно до розгляду по суті цивільної справи. 27.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до прикордонної служби з метою перетину державного кордону та отримав відмову (рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 27.01.2020 року, пункт пропуску «Гоптівка»). 11.02.2020 року відповідач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. За результатами звернення мені стало відомо, що відносно ОСОБА_1 немає відкритих виконавчих проваджень. Вважаю, що станом на теперішній час немає законних підстав для обмеження мені в праві виїзду за кордон, у зв`язку з чим просив скасувати заходи забехпеченян позову, накладені ухвалою Дзержинського районног осуду м. Харкова від 10.03.2011 року по справі № 2-2239/11 про заборону виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій заяву підтримав з підстав, зазначеній у ній. Посилався на відсутність виконавчих проваджень відносно нього, спрямованих на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року. Зазначив про наявність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій заперечував проти скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони виїзду за кордон відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що після звернення стягнення на предмет застави згідно рішення суду 2-2239/11 від 26.05.2011 року заборгованість відповідача не була погашена в повному обсязі. Відповідач по справі свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Згідно рішення № 629/2091/15-ц від 28.09.2015 року з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором № DN81AR18540205 від 22.01.2008 року у розмірі 69 2507 гривень 68 копійок, судовий збір у розмірі 3654 гривні та витрати на розміщення оголошення в газеті у розмірі 252, 50 грн. На сьогоднішній день рішення суду по справі № 629/2091/15-ц від 28.09.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не виконано.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.03.2011р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову та обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та накладено арешт у межах суми заборгованості за кредитним договором № DN81AR18540205 від 22.01.2008р. у сумі 231 415, 68 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно до розгляду по суті цивільної справи..

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2011р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено.

Згідно довідок Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 11.02.2020р., 01.07.2020р., на примусовому виконанні в Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) не перебувало виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року по справі № 2-2239/11, державні виконавці вказаного відділу не зверталися до суду про винесення рішення про встановлення тимчасової заборони у виїзді за межі України відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 .

Представником АТ КБ «ПриватБанк» не надано до суду доказів на підтвердження того, що останні отримували рішення суду від 26.05.2011 року по цивільній справі № 2-2239/11, яке набрало законної сили та про те що позивач (стягувач) звертався до органів державної виконавчої служби, для примусового виконання вказаного рішення суду.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається із наведених норм, судове рішення допускається до виконання лише після набрання ним законної сили, тобто після апеляційного розгляду справи або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Разом із цим, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 158 ЦПК України вказано, що якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність доказів перебування виконавчого документу з примусового виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року, а також те, що заходи забезпечення позову вжиті судом до розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про скасування заходів забезпечення позову, в частині обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Керуючись, ст. 158, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.03.2011 року, справа № 2-2239/11, а саме: обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Лозівським МРВ ГУМВС України в Харківській області 14.03.2007 року, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ).

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити всім особам, яких стосувалось забезпечення позову та відповідним державним та іншим органам для скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Відповідно ч. 3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Шишкін