Справа № 128/2884/16-ц
03 лютого 2020 р. м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Ганкіної І.А.
при секретарі Жигаровій Д.О.
за участі пред-ка позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку в частині стягнення судових витрат, -
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала вище вказана цивільна справа.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

При постановленні судового рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

03 січня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Путілін Є.В. подав заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надавши при цьому докази на підтвердження понесених витрат його довірителем. Дану заяву просить слухати у його відсутність та вимоги заяви задовільнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечив проти даного клопотання. Суду показав, що вважає, що адвокат Путілін Є.В. діяв по захисту інтересів відповідача незаконно, без належним чином засвідчених повноважень. Крім того зазначив, що експертиза за яку відповідач просить стягнути кошти призначено незаконно у відсутність сторін, тому також вважає, що дані витрати не підлягають до стягнення.

Представник Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про дату, час та місце слухання питання, щодо постановлення додаткового рішення був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2019 року ОСОБА_3 сплачено 4 451,00 грн. адвокату Путіліну Є.В. за юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 932712 від 27.12.2019 року (т. 3, а.с. 3).

Згідно Розрахунку виконаних робіт № ПЄ-000001 від 27.12.2019 року, вбачається, що вартість наданих послуг складає 4 451, 00 грн. (т.3, а.с.2).

Відповідно до Рахунку №11795 від 16.03.2018 року ОСОБА_3 було сплачено суму 4576,00 грн за проведення експертизи, що підтверджується копією рахунку (т.2, а.с. 26).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи, відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та виходячи із доведеності співмірності та розумності розміру понесених судових витрат ОСОБА_3 , складності справи, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в повному розмірі, що складає суму 9 027,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 9 027,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна