Справа № 359/3055/20
Провадження № 2/359/1857/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від свого імені, а також як законний представник в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

16 квітня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вітківська Ю.М. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 залишив заповіт від 06 червня 2012 року відповідно до якого, все своє майно заповів сину - ОСОБА_7 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, у зв`язку з чим, не встиг у встановленому законом порядку прийняти спадщину після батька - ОСОБА_6 .У встановлений законом строк ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 у порядку спадкової трансмісії. Оскільки, документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок відсутні, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. З цих підстав позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та прав осіб, в інтересах яких вона діє як законний представник, на спадкове майно з позовом про визнання права власності на вказане домоволодіння.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_8 надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити (а.с. 144).

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, якою вона позов підтримала та просила його задовольнити, судовий збір на відповідачів просила не покладати. Розгляд справи просила здійснити без її участі (а.с. 145).

Від відповідача Іванківської сільської ради Київської області надійшла заява, якою просили розгляд справи проводити без участі їхнього представника, поклались на думку суду при вирішенні спору (а.с. 129).

Від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява, якою вона просить розгляд справи здійснювати за її відсутності (а.с. 133).

Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 349/2013 відкритої після смерті ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05 березня 2013 року виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 20).

ОСОБА_6 залишив заповіт від 06 червня 2012 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області Угро Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 116. Відповідно даного заповіту, ОСОБА_6 все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не було, і все те, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме право за законом, заповів сину - ОСОБА_7 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 09 (а.с.22).

Проте, ОСОБА_7 не встиг у встановленому законом порядку прийняти спадщину після батька - ОСОБА_6 . Родинні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 04 травня 1973 року Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с. 21).

У встановлений законом строк спадщину після померлого ОСОБА_6 , у порядку спадкової трансмісії прийняли спадкоємці ОСОБА_7 : дружина - ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Наведене підтверджується заявою ОСОБА_1 від себе особисто та як законного представника малолітніх дітей (а.с. 63 на звороті).

Родинні відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 17 листопада 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 04 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 15 грудня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київській області; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого 05 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 67-69).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок за

АДРЕСА_1 нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2020 року № 354/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в рівних часках кожному (по ј частці) на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана відмова обґрунтована відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 28).

Згідно листа Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 листопада 2019 року за № 20, житловий будинок в АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 5 на 2016-2020 роки, значиться за нині покійним ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Право власності на житловий будинок в Іванківській сільській раді не реєструвалося. Адреса домоволодіння не змінювалася (а.с.27).

04 грудня 2019 року КП БРР БР БТІ на ім`я ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-25).

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, що спору про спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 , немає. Доказів протилежного суду не надлано.

Спірні правовідносини регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право». Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Відповідно вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця ОСОБА_6 виникло право власності на вказаний житловий будинок.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, набули право власності на дане майно в порядку спадкування з моменту відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідності ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними обставини, зазначені в позовній заяві, а відтак наявні підстави для її задоволення.

Відповідно вимог ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, в своїй заяві від 07 серпня 2020 року позивач просила не стягувати з відповідачів понесені нею судові витрати, у зв`язку з чим суд лишає їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 ст.258, ч.3 ст.259, ст.ст.263-265 та ст.268 Цивільного процесуального України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , яка діє від свого імені, а також як законний представник в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт № НОМЕР_9 , виданий органом № 3222 від 17.12.2019 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_10 , паспорт № НОМЕР_11 , виданий органом № 3222 від 07.02.2018 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_12 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 видане 15 грудня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київській області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_13 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , видане 05 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на ј частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 07 серпня 2020 року.

Суддя Яковлєва Л.В.