Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді - Мороз Т.М.

з участю секретаря судового засідання - Крейс О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, третя особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, третя особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинне будівництво, в якій вона вказує, що у січні 2008 року вона отримала у власність в порядку безоплатної приватизації земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . У жовтні 2012 році вона змінила цільове призначення земельної ділянки на нове: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». В 2014 році на земельній ділянці вона збудувала нежитлову будівлю, зокрема без розробки відповідної проектної документації та без дозволу на початок будівельних робіт. У 2019-2020 роках вона здійснила поділ належної їй земельної ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, внаслідок чого утворилося дві земельні ділянки відповідно площами 0,0120 га та 0,1380 га. Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0120 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0806. У березні 2020 року ФОП ОСОБА_2 було проведено технічну інвентаризацію нежитлової будівлі та видано технічний паспорт від 12.03.2020 р. № 152, з технічною характеристикою новоствореного об`єкта нерухомого майна. У 2020 році вона звернулася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції із заявою про прийняття в експлуатацію нежитлового приміщення, однак їй було відмовлено у зв`язку порушенням вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за нею право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю загальною площею 81,6 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 липня 2020 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Галушко С.С., надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_1 у січні 2008 року отримала у власність в порядку безоплатної приватизації земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЕ № 637062 від 10.01.2008 р. (а.с. 7).

Згідно рішення Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 25 від 18 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 змінила цільове призначення земельної ділянки на нове: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» (а.с. 8).

В 2014 році на земельній ділянці позивач збудувала нежитлову будівлю, зокрема без розробки відповідної проектної документації та без дозволу на початок будівельних робіт. У 2019-2020 роках ОСОБА_1 здійснила поділ належної їй земельної ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, внаслідок чого утворилося дві земельні ділянки відповідно площами 0,0120 га та 0,1380 га. Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0120 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0806 (а.с. 9-10).

У березні 2020 року ФОП ОСОБА_2 було проведено технічну інвентаризацію нежитлової будівлі та видано технічний паспорт від 12.03.2020 р. № 152, з технічною характеристикою новоствореного об`єкта нерухомого майна (а.с. 11-13).

У 2020 році ОСОБА_1 звернулася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції із заявою про прийняття в експлуатацію нежитлового приміщення, однак їй було відмовлено у зв`язку порушенням вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с. 14).

Згідно довідки головного архітектора Кобеляцького району від 01.06.2020 року, будівля в АДРЕСА_1 , не суперечить вимогам Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (а.с. 15).

Відповідно до Висновку обстеження технічного стану нежитлової будівлі ФОП ОСОБА_3 від 26.06.2020 р. № 40/2020, технічний стан нежитлової будівлі в АДРЕСА_1 є задовільним (а.с. 17-25).

Відповідно до ч. 2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

У відповідності із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 376ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376ЦК України, ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю загальною площею 81,6 кв.м. по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю загальною площею 81,6 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2020 року.

Суддя