Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2020 Справа №607/3013/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

учасників справи

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 15 серпня 1996 року по 06 вересня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано спільне майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області; житловий будинок АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказане майно є спільною сумісною власністю. Однак, після розірвання шлюбу, їхня неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні та вихованні неповнолітньої дитини, не сплачує аліменти на її утримання, а тому, позивач вважає, що є наявні підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки позивача з метою якнайкращого забезпечення інтересів дочки ОСОБА_5 .

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області; 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 3/4 частки транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за відповідачем право власності на 1/4 частки земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області; 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/4 частки транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що даний позов

поданий з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Позивач у позовній заяві вказує про наявність заборгованості щодо сплати аліментів, посилаючись на розрахунок заборгованості по аліментах станом на 26.11.2019 року №9718, однак ці твердження не є дійсними. Оскільки станом на момент подання позовної заяви заборгованість по сплаті аліментів відповідачем була погашена ще 23 грудня 2019 року на суму 16 204,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23.12.2019р., про що позивач не могла не знати. Також в січні

відповідачем було перераховано грошові кошти в сумі 5200,00 грн. згідно квитанції №0.0, від 28.01.2020р. у лютому 2 577,00 грн. квитанція №0.0..1 від 25.02.2020 року. Відповідач виконує свої зобов`язання щодо сплати аліментів виконує. Позивач також вказує що відповідач добровільно не приймає участі у вихованні їх спільної доньки, однак ці відомості також є не правдивими, оскільки позивач на всі прохання відповідача жодного разу не дозволила побачитись з дитиною. Позивач посилається на те, що під час шлюбу ними було придбано одну земельну ділянку площею 0,15 га ля будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану в АДРЕСА_2 . Однак у 2002 року відповідач придбав дві земельні ділянки в АДРЕСА_2 . Одну з цих ділянок позивач попросила його продати в липні 2019 року для того, щоб вона мала змогу купити собі приватний будинок. Продаж земельної ділянки оформлював приватний нотаріус Чолач Галина Дмитрівна. Оригінал договору купівлі - продажу земельної ділянки знаходиться у позивача. Відповідач звертався до приватного нотаріуса Чолач Г.Д. для отримання копії договору купівлі - продажу, однак остання відмовила у видачі копії договору купівлі - продажу оскільки перебуває на карантині. Від продажу земельної ділянки, яка була придбана під час шлюбу, позивачка отримала грошові кошти в сумі 14 000,00 доларів США, які повністю забрала собі. Оригінал Договору купівлі - продажу знаходиться у позивачки. Щодо поділу будинку, то відповідач вважає, що житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 має бути поділений в рівних частинах, оскільки була продана земельна ділянка, яка була придбана під час перебування в шлюбу з позивачем і грошові кошти отримані за реалізацію даної земельної ділянки позивач повністю забрала собі для придбання будинку, в якому вона проживає за адресою АДРЕСА_3 . За час перебування в шлюбі відповідачем було придбано наступні речі: Кухонний гарнітур вартістю 1700 доларів США; Спальний гарнітур вартістю 560 доларів США; Посудомийна машина - 500 доларів США; Газова плита - 250 доларів США; Кухонний змішувач - 80 доларів США; Змішувач ванної кімнати - 80 доларів США; Обігрівачі центрального опалення - 240 доларів США; Миючий пилосос - 100 доларів США; Водяний бойлер - 70 доларів США; Стабілізатор напруги центрального опалення - 100 доларів США; Кухонний стіл з кріслами - 250 доларів США; Кухонний куток - 100 доларів США; Старт телевізор - 420 доларів США; Бензинова косарка - 120 доларів США; Бензопила штіль -150 доларів США; Інвертерна зварка - 100 доларів США. Всі ці речі були вивезені позивачем з їх спільного будинку за час перебування відповідача за кордоном на заробітках. Сумарна вартість даних речей становить 4 820,00 доларів США. Крім цього, позивачем було надано недостовірні дані щодо сплати аліментів. А тому, з вищенаведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити частково та визнати за позивачем право власності на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частки транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивач подала відповідь на відзив, в якій вказала, що з відзивом відповідача на її позовну заяву не погоджується в повному обсязі з огляду на таке. Відповідач добровільно не сплачував гроші на утримання їх доньки. Тому, позивач змушена була звернутися із позовною заявою про примусове стягнення з нього аліментів на утримання доньки. З дитиною відповідачу позивач не забороняла та не забороняє спілкуватися та зустрічатися, однак, відповідач не спілкується з нею. Про те, яку саме земельну ділянку продав відповідач у липні 2019 року їй невідомо. Грошей в сумі 14000,00 доларів США від відповідача від продажу вказаної ним земельної ділянки вона не отримувала. Щодо запропонованого відповідачем поділу будинку в рівних частинах заперечую, оскільки з нею проживає їх спільна донька та перебуває на її утриманні. Розміру аліментів, які відповідач сплачує для утримання доньки є недостатній для забезпечення її фізичного та духовного розвитку. Вважає, що наявні підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки позивача з метою якнайкращого забезпечення інтересів доньки ОСОБА_5 . Крім цього, вказала, що їй невідомо чи були придбані речі на суму 4820,00 доларів США, про які у своєму відзиві написав відповідач, та коли вони були придбані. Також, відповідачем не подано доказів купівлі речей на вказану ним суму.

У судовому засіданні представник позивача зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові та відповіді на відзив, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник позов визнали частково, з підстав та обґрунтувань, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

15 серпня 1996 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб, який 06 вересня 2019 року було розірвано, про що свідчить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2019 р.

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 16.11.2009 р. Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 33.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта № 200134466 від 13.02.2020 р. встановлено, що домоволодіння - будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 14.03.2012 р., виданого Чистилівською сільською радою на підставі рішення виконкому № 12 від 23.02.2012 р., належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 .

На підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 27.12.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й., відповідач ОСОБА_2 придбав земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області.

Даний факт також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 22.03.2005 р.

Крім цього, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є відповідач ОСОБА_2 .

Згідно довідки Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 06.02.2020 р. за № 163, позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають, але не зареєстровані по АДРЕСА_3 .

Даний факт також підтверджується актом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 06.02.2020 р. № 10.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Такі ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

За положеннями частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Вищевказана стаття визначає правила розпорядження подружжям майном, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Таке розпорядження здійснюється шляхом укладення дружиною та/або чоловіком різноманітних правочинів з іншими особами. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого з подружжя, його згода на укладення правочину має бути з`ясована окремо.

За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Тобто сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним.

Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток.

За таких обставин, враховуючи, що спірне майно набуте за час шлюбу подружжям за спільні кошти, є спільним сумісним майном подружжя, а також, що згоди про поділ спільного майна подружжя сторони не досягли, суд вважає, що у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя слід визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя та збільшення частки позивача, тому слід відмовити у цій частині в задоволення позову.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, статтями 60, 63, 70, 71 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області.

Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0142, яка розташована в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину транспортного засобу марки Mercedes-Bens Vito 108 CDI, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 8 225,66 грн. (вісім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 66 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 серпня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко