ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1494/19Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/817/134/20 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін - позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача АТ "Альфа-Банк"

Панченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 601/1494/19 за апеляційною скаргою правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року про зустрічне забезпечення позову, постановлену суддею Білосевич Г.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Іванісіка Сергія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та скасування рішення державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , звернулися з позовом до АТ «Укрсоцбанк» і державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Іванісіка С.В. про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та скасування рішення державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та заборонено АТ«Укрсоцбанк» до завершення розгляду справи в суді, відчужувати третім особам квартиру АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2019 року представник відповідача Панченко Д.В. звернувся в суд із заявою про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивачів внести на депозитний рахунок Кременецького районного суду Тернопільської області 507 966 грн.

В обґрунтуванні даної заяви представник позивача посилався на те, що заборона вчиняти дії щодо реалізації квартири позбавляє АТ «Укрсоцбанк» можливості реалізовувати неправомочності власника, зокрема продати вказану квартиру або здати в оренду. Вказував, 04.10.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір оренди квартири, щодо якої винесено ухвалу про забезпечення позову, а тому банку спричиняються збитки шляхом неотримання прибутку із оренди власної квартири.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року в задоволенні заяви представника відповідача АТ «Укрсоцбанк» - Панченка Д.В про зустрічне забезпечення відмовлено.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року залучено у якості процесуального правонаступника відповідача в особі АТ «Укрсоцбанк» - правонаступника в особі АТ «Альфа-Банк».

Від представника правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» поступила апеляційна скарга, у якій він просить ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року про зустрічне забезпечення скасувати та ухвалити постанову, якою клопотання про зустрічне забезпечення задовольнити.

У доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не врахування усіх обставин справи. Зокрема вказує, що заборона вчиняти дії щодо реалізації квартири позбавляє АТ «Укрсоцбанк» можливості реалізовувати правомочності власника, зокрема продати вказану квартиру або здати в оренду.

Зазначає, що суд не врахував настання можливих негативних наслідків у випадку тривалої неможливості відчуження Банком спірної квартири, яку до теперішнього часу використовують позивачі, що може призвести до її зниження вартості, погіршення стану нерухомого,власник якого немає доступу до нього. Враховуючи, що всі учасники процесу є рівними, вказує що суд має врахувати інтереси всіх сторін, і унеможливити ризики збитків для відповідача як власника майна від забезпечення позову ,застосованого судом. Вважає, що такий стан призводить до дисбалансу інтересів сторін. На думку апелянта, позов поданий позивачем з ознаками порушення прав Банку, як власника майна, а тому йому має бути гарантована реальна можливість захистити свої права, оскільки існує ризик спричинення збитків Банку.

Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення?, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки вважає її безпідставною. Вказує на те, що посилання відповідача є необґрунтованими щодо того, що невжиття заходів зустрічного забезпечення може призвести до утруднення виконання рішення суду у даній справі, оскільки на її думку жодної обставини на підтвердження такого доводу апелянтом не наведено. Вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що застосовані судом заходи забезпечення позову обмежують права Банку лише в частині відчуження квартири, тоді як його правомочність на розпорядження нею зберігається. Будь-яких доказів про те, що внаслідок застосованого судом 01 серпня 2019 року забезпечення позову відповідачу спричиняються збитки шляхом неотримання прибутку від оренди квартири, Банком не було надано, у зв`язку із чим вважає, що суд обґрунтовано визнав дані доводи безпідставними.

У судовому засіданні представник відповідача АТ "Альфа-Банк" Панченко Д.В. підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила проти поданої апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення повістки про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника АТ «Укрсоцбанк» про застосування зустрічного забезпечення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що обраний вид забезпечення позову, не впливає на матеріальний стан Банку, як власника майна, та не призводить до додаткових витрат внаслідок його застосування.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України, та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З аналізу наведених норм вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Як вірно встановив суд першої інстанції, в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, згідно з якими заборона вчиняти дії щодо реалізації квартири нежитлового приміщення, може завдати збитків відповідачу, оскільки банк достеменно не визначає, в чому саме можуть полягати такі збитки, а доводи про неможливість передачі в оренду спірного приміщення не заслуговують на увагу, оскільки застосовані заходи забезпечення позову не створюють перешкод для здачі його в оренду.

Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

До того ж, банком не надано суду доказів про майновий стан позивача, що також є передумовою для зустрічного забезпечення.

Враховуючи те, що, на думку колегії, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зустрічного забезпечення є цілком обґрунтованим .

Банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його можливих збитків, які можуть бути спричинені йому внаслідок заборони вчиняти дії щодо реалізації спірного приміщення.

Встановлена судом першої інстанції у цій справі заборона, шляхом вчиняти дії щодо реалізації майна, перешкодить Банку здійснити відчуження спірного майна, але не створює перешкод для користування ним як особисто, так і третіми особами, зокрема, шляхом передачі в оренду, оскільки АТ "Укрсоцбанк" зареєстрований власником приміщення, на що вказує державна реєстрація права власності на це майно за банком.

У цивільному законодавстві забезпечення позовних вимог у вигляді заборона вчиняти дії щодо реалізації майна, обмежує лише право на відчуження даного майна, але право користування залишається непорушним та недоторканним для власника майна.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд, також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Апеляційна скарга не містить вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 03 лютого 2020 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б