Провадження № 2-з/752/27/20
У Х В А Л А

07 серпня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до його подачі, шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким особам проводити будівельно-ремонтні роботи та інші дії у квартирі АДРЕСА_1 .

В обгрунтуваня заяви про забезпечення позову до його подання заявник ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К. Однак, до закінчення строку прийняття нею спадщини у спадковій квартирі виявила невідомих осіб, які нею користувалися, у зв`язку з чим звернулася до СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння невстановленими особами квартирою АДРЕСА_1 , відомості за якою були внесені 05.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових рзслідувань у межах кримінального провадження № 00062. Стверджує, що існує ризик відчуження спірної квартири відповідачем на користь третіх осіб, а також проведення ремонтно-будівельних робіт, що стане підставою для звернення до суду з позовом, що в свою чергу може істотно ускладнити виконання рішення суду або його ефективний захист у разі повного або часткового задоволення.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 06 березня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 250, виданий 06.03.2019 року, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 .

Крім того, зазначила, що за клопотанням органу досудового розслідування 29.01.2019 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва постанволено ухвалу, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Будучи присутнім у судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 - адвокат Тарасенко Р.А. підтримав заявлені вимоги. Крім того, зазначив, що станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться позовна заява подана останньою до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійними, визнання права власності на житлове приміщення та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заявниця ОСОБА_4 підтримала подану нею ж заяву про забезпечення позову.

Вислухавши особу, яка подала заяву про забезпечення позову, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позову, судом встановлено, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: ГТ УЮ у м.Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. про визнання правочину недійсним, визнання права власності на житлове приміщення та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме квартири АДРЕСА_1 .

За таких обставин, між сторонами має місце спір щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»)

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, з яким звернулася позивачка до суду, а також з метою ефективного захисту її прав у майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачкою заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, крім того заявлений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачами вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Наталія Костянтинівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Борис Олександрович про визнання правочину недійсним, визнання права власності на житлове приміщення та витребування майна з чужого незаконного володіння , задовольнити

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_8 проводити будівельно -ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 , які призводять до зміни її технічного стану.

Стягувач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 )

Боржник - ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - невідомий);

Боржник - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк