Ухвала

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 214/2707/12

провадження № 61-524ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2013 року у справі за позовом Кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2013 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2020 року залишено касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2013 року без руху для надання доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав 22 січня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У лютому 2020 року до Верховного Суду, на виконання ухвали суду, надійшли матеріали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: додаткові пояснення щодо поновлення строків на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 325 ЦПК України, у редакції Закону України від 18 березня 2004 року, касаційну скаргу може бути подано протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Суд відкидає доводи ОСОБА_1 , наведені ним у додаткових поясненнях щодо поновлення строків на касаційне оскарження, про те, що він не знав про результати розгляду справи судом апеляційної інстанції і повний текст рішення став йому відомий лише 19 грудня 2019 року, оскільки ним не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу після спливу більше, ніж 6 років після ухвалення рушень судами першої та апеляційної інстанцій.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до частиною четвертої статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди; разом з тим, там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року); сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип правової визначеності (принцип res judicata) (Рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» («Ponomarevv. Ukraine») від 03 квітня 2008 року, пункт 41).

Передбачених пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК Українипідстав для перевірки поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень за касаційною скаргою ОСОБА_1 немає.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтею 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2013 року у справі за позовом Кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк