Справа № 467/353/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

прокурора Мокряк І.М.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання представника відповідача Кравченка О.С. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Арбузинська селищна рада Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказана цивільна справа.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, однак, одночасно подав клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що відповідач з 20 січня 2020 року перебуває за кордоном, а тому з об`єктивних причин не може бути присутнім при розгляді справи.

Зважаючи на таке, оскільки відповідача бажає особисто бути присутнім в судовому засіданні, то представник письмовим клопотанням просив зупинити провадженні у справі до його прибуття з за кордону.

Прокурор категорично заперечив проти задоволення цього клопотання, посилаючись на те, що заявник не надав достовірних і допустимих доказів факту перебування відповідача за кордоном, і, крім цього, останній має представника, який може представляти його інтереси при розгляді справи.

Представник особи, в інтересах якої прокурором подано позов, - Державної екологічної інспекції у Миколаївській області в судове засідання також не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Тому суд, вирішуючи порушене представником відповідача питання щодо закриття провадження у справі, суд ураховував наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї

справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обставини, які дають суду право зупинити провадження регламентовані ч.1 ст. 252 ЦПК України і до них відносяться : 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому, згідно ч.3 ст. 252 ЦПК України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.

Таким чином, закон не визначає ані обов`язку, ані права суду зупинити провадження у випадках перебування особи за кордоном, тим більше, у разі, якщо вона веде справу через свого представника, як у даному випадку.

Крім цього, суду не зрозуміло, як саме відповідач 20 липня 2020 року уклав із представником договір про надання правової допомоги у разі, якщо він з 20 січня 2020 року безвиїзно перебуває за кордоном.

А самі докази того, що відповідач дійсно знаходиться поза межами України є недостовірними, оскільки із них неможливо дійсно установити, що надані ксерокопії паспорту належать саме йому.

Не кажучи вже про те, що вони є недопустимим у розумінні положень ст. 78 ЦПК України, так як подані із порушенням установленого порядку, тобто у ксерокопіях, які не є належно засвідченими копіями відповідно до Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 року).

Як наслідок, суд робить висновок, що саме по собі клопотання представника відповідача не ґрунтується на законі, а докази, надані на його огрунтування подані із порушенням процесуального закону, і, відповідно, у його задоволенні слід відмовити.

Ураховуючи ще те, що відповідач уклав з представником договір про надання правової допомоги 20 липня 2020 року, однак, про перебування останнього за кордоном представник повідомив суд лише 17 серпня 2020 року, незважаючи на те, що клопотання датоване ним 17 липня 2020 року. У той час, як минуле судове засідання у цій справі мало місце 20 липня 2020 року і представник відповідача про достеменно знав.

Таким чином, така процесуальна поведінка відповідача і його представника направлена на штучне затягування розгляду справи і носить ознаки недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

А тому з цих мотивів у задоволенні заявленого представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца