ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

03 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 643/16832/19

провадження № 22-ц/818/738/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Довготько Т.М.,-

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та доньки Глова Аміни у розмірі 2500 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року цивільну справу за вищевказаним позовом направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування скарги зазначила, що вона разом з дітьми проживає без реєстрації у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позов може бути пред`явлений до Московського районного суду м. Харкова.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання до іншого суду, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 1 ст. 28 ЦПК України та виходив з того, що місце проживання учасників справи зареєстровано у встановленому законом порядку на території Харківського району Харківської області, а тому справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Так, згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови , що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи.

Правила визначають процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Згідно з п. 3 Загальних положень Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Пунктом 4 Загальних положень Правил визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Пунктом 9 Правил передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

З наведеного слідує, що законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Як убачається із матеріалів справи, місце проживання учасників справи зареєстровано у встановленому законом порядку на території, на яку поширюється юрисдикція Харківського районного суду Харківської області.

Оскільки місце перебування ОСОБА_1 на території Московського району м. Харкова у встановленому порядку не зареєстроване, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова та про наявність підстав для передання справи на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова