Справа № 466/8145/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар БАЛКОВИЙ Н.Д.

за участю

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідачів Цибруха Я.В., Почкіної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (м.Львів, вул. Липинського, 11), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про усунення порушення особистого немайнового права,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.10.2019р. звернувся в суд з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_3 про усунення порушення його особистого немайнового права.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.12.2019р. просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 як співвласника домоволодіння АДРЕСА_1 усунути порушення його особистого немайнового права на присвоєння окремої поштової адреси 2А належній йому на праві приватної власності частині будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 припинити зловживання своїм правом щодо присвоєння окремої поштової адреси частині даного домоволодіння. Крім цього просить суд зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради усунути порушення його особистого немайнового права щодо присвоєння окремої поштової адреси 2А належній йому на праві приватної власності частині будинку №2, який входить у склад будинковолодіння на АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що він є співвласником будинковолодіння АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаного будинковолодіння є його брат ОСОБА_3 . Між ними тривалий час існує спір з приводу користування спільним майном та земельною ділянкою, у провадженні суду перебуває кілька цивільних справ за їх позовами.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26.05.2011 року визначено порядок роздільного користування земельною ділянкою. Рішення набрало законної сили 28 березня 2014 року.

Однак ОСОБА_3 не виконує рішення суду, не дотримується норм та перешкоджає позивачу встановленню межових знаків і огорожі, розмістив своє майно на його земельній ділянці, яка виділена судом у користування позивачу.

30 серпня 2019 року звернувся до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна, який входить у склад домоволодіння в АДРЕСА_1 . Йому відмовлено у присвоєнні поштової адреси з підстав, що ОСОБА_3 як співвласник домоволодіння, не дає згоди на присвоєння частці домоволодіння позивача окремої поштової адреси.

З якої причини ОСОБА_3 не надає такої згоди йому не відомо.

Позивач вважає, що такі дії відповідача ОСОБА_3 свідчать про зловживання ним своїм правом та перешкоджають позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю, користуватись поштою та земельною ділянкою.

Відсутність такої письмової заяви і стала підставою для неприйняття Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради рішення про присвоєння його частині домоволодіння окремої поштової адреси.

Позовні вимоги обґрунтовуються положеннями ст.ст.3,22,23,41,55 Конституції України, ст.ст.13,15,16,269,276 ЦК України.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження ухвалою від 11.10.2019р.

22.01.2020р. представником відповідача подано відзив на позов. У відзиві вказує на те, що обставини про відмову ОСОБА_3 у надання згоди на присвоєння частин домоволодіння окремої поштової адреси є надуманими припущеннями та не підтверджуються жодними доказами.. Представник відповідача не погоджується із правовими підставами позову. Вважає, що надання згоди на присвоєння частині житлового будинку поштової адреси є правом, а не обов`язком відповідача на власний розсуд реалізовувати право власності на своє майно, при чому позивач не звертався до відповідача з цього питання. А існування права спільної часткової власності не є порушенням будь-яких права позивача. Просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги, з врахуванням поданих уточнень, підтримали повністю. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що підстав для його задоволення немає.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 . Будинок належить їм на праві спільної часткової власності: частка ОСОБА_1 - 14/25, частка ОСОБА_3 -11/25.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.05.2011 визначено порядок роздільного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яке набрало законної сили 28.03.2014р.

30 серпня 2019 року позивач звернувся з заявою до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна, який входить у склад домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Міжвідомча комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.09.2019 року рішення за заявою ОСОБА_1 не прийняла. Листом від 26.09.2019р. №33-3954 Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради вказала, що позивачу необхідно подати заяву співвласника будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що діями ОСОБА_3 щодо відмови у наданні згоди на присвоєння окремої поштової адреси та листом-відповіддю Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради порушено його особисте немайнове право на присвоєння окремої поштової адреси «2А» належній йому на праві приватної власності частині будинку №2 , який входить у складі АДРЕСА_1 .

Згідно ст.269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Види особистих немайнових прав визначено у ст.270 ЦК України.

Зміст особистого немайнового права у відповідності до ст.271 ЦК України становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Стаття 275 ЦК України передбачає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 у позовній заяві і уточненні до неї не вказав яке його особисте немайнове право порушено відповідачами, якою нормою ЦК України чи іншого закону передбачене його особисте немайнове право, на захист якого ним пред`явлено позов, який законом визначено спосіб захисту такого особистого немайнового права.

В судовому засіданні позивач та його представник також не змогли вказати на захист якого саме, передбаченого якою нормою ЦК України чи нормою іншого закону особистого немайнового права пред`явлено позов.

Постановою КМУ №367 від 27.03.2019 року «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності» затверджено Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна. У п.21 Тимчасового порядку визначено перелік документів, які подаються для присвоєння адреси.

Причиною звернення в суд з даним позовом стало неприйняття міжвідомчою комісією рішення його присвоєння поштової адреси частині належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . Листом від 26.09.2019р.№36-3954 Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради повідомила ОСОБА_1 про необхідність подати заяву співвласника будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили відсутність у них заяви-згоди співвласника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 на присвоєння окремої адреси частині будинку.

Право на звернення для зміни адреси об`єкта нерухомого майна у разі об`єднання, поділу об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна не є особистим немайновим правом особи, в розумінні ст.ст.269,270 ЦК України. Правовідносини щодо присвоєння окремої адреси в разі поділу об`єкта нерухомого майна тісно пов`язані саме з об`єктом нерухомості, а не з фізичною особою.

Зазначення статей Конституції України, якими позивач керувався при зверненні в суд з позовом, є безпідставним. Конституційні норми, перераховані у позовній заяві, прямо не регулюють ці правовідносини.

Позивачем та його представником помилково визначено предмет позову - особисте немайнове право, спосіб його захисту.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, підстав для їх задоволення немає.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (м.Львів, вул. Липинського, 11), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання відповідача ОСОБА_3 , як співвласника домоволодіння АДРЕСА_1 усунути порушення особистого немайнового права ОСОБА_1 на присвоєння окремої поштової адреси 2А належній йому на праві приватної власності частині будинку АДРЕСА_1 , зобов`язання ОСОБА_3 припинити зловживання своїм правом щодо присвоєння окремої поштової адреси частині домоволодіння ОСОБА_1 ; зобов`язання Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради усунути порушення особистого немайнового права ОСОБА_1 щодо присвоєння окремої поштової адреси 2А належній йому на праві приватної власності частині будинку АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.02.2020р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська