Справа № 953/3573/20
УХВАЛА

19.08.2020 року Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики від 01.08.2019 року в сумі 500400 грн., та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Разом з позовною заявою, позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, яку ухвалою судді від 05.03.2020 року задоволено частково, а саме вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме не сплатою судового збору, та надано позивачу 7-денний строк для виправлення недоліків. Вказана ухвала суду отримана позивачем-30.03.2020 року (а.с. 27), та не виконана останньою в повному обсязі.

13.04.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Зуб Г.А.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

11 березня 2020 року постановою КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови КМУ від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови КМУ від 22 квітня 2020 року №291, до 22 травня 2020 року відповідно до постанови КМУ від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови КМУ від 17 червня 2020 року №500, до 31 серпня 2020 року, відповідно до постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (опубліковано в газеті «Голос України» №62 (7319) 02 квітня 2020 року), яким внесено зміни до ряду нормативних актів, зокрема:

Згідно з пунктом 3 Розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України у редакції Закону № 540-IX від 30 березня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49,83, 84, 170, 178,179,180,181,185,210,222,253,275,284,325,354,357,360,371,390,393,395,398,407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження,

розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06 серпня 2020 року.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

На теперішній час недоліки позовної заяви позивачем не усунуто у строк встановлений ухвалою суду, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України для усунення недоліків позивач до суду не зверталась.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, та те, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, залишена не виконаною стороною позивача, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За таких обставин, підстав для забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України, не існує, тому суд вважає за можливим скасувати забезпечення позову по даній справі щодо накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстровано за ОСОБА_2 , що вжите ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 р. по справі №953/3573/20, н/п 2-з/953/58/20.

Керуючись ст. ст. 158, 185 ЦПК України, суддя,

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики, - повернути позивачу, роз`яснивши їй право щодо повторного звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копія позовної заяви залишається в суді.

Скасувати накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстроване за ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , що вжите ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 р. по справі №953/3573/20, н/п 2-з/953/58/20.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ