Справа №265/3170/16-ц
Провадження №2/265/153/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участю сторін:

представника позивача - Бірюкової І.А. ,

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження яких батьком записано відповідача. Діти проживають разом з матір`ю, та знаходяться на її утриманні. На даний час сімейні стосунки з відповідачем припинені. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги, що ставить її у важке матеріальне становище, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

20 червня 2019 року, ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя , заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

24 жовтня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення генетичної експертизи у зв`язку з виниклими сумнівами щодо батьківства відносно неповнолітньої ОСОБА_5 - було відмовлено.

24 жовтня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя , ухвалою суду за клопотанням представника позивача, з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецький області та з Мангушського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецький області, було витребувано інформацію про розмір пенсії відповідача та суми заборгованості по аліментам відповідно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В подальшому 4 листопада 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 , в яких вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Бірюкова І.А. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та пояснила, що відповідач навмисно ухиляється від обов`язку утримання неповнолітніх дітей. Його мати отримує пенсію за віком як на не підконтрольній території так і в Україні, але чомусь звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача. Сам відповідач отримує пенсію як на непідконтрольній території так і в Україні, але теж ухиляється від сплати аліментів, і тим самим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Не визнання батьківства відносно молодшої доньки ОСОБА_5 , вона розцінює як намагання затягнути розгляд справи. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування своїх заперечень пояснив, що він є інвалідом 2 групи, та пенсія по інвалідності є єдиним його доходом. Також його мати має похилий вік, та поганий стан здоров`я, а тому потребує сторонньої допомоги як фізичної так і матеріальної, у зв`язку з чим він доглядає за нею та не може працевлаштуватися. За рішенням суду сплачує їй аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Також у нього виникають сумніви щодо батьківства відносно доньки ОСОБА_5 . Вирішення питання щодо розміру аліментів він покладає на розсуд суду, але просить суд врахувати, що він вважає аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку не помірними для його доходу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 6 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 185, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі "батьки" зазначені: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 1074, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі "батьки" зазначені: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 .

Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № від 30 січня 2015 року, разом з ОСОБА_1 , з тимчасово окупованої території прибули неповнолітні ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Місце проживання АДРЕСА_1 . ( а.с.6)

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3- 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які суд стягує на дітей, суд виходить з наступного.

Згідно довідки до акту огляду Медико-соціальною експертною комісією № 300383 від 18 вересня 2018 року, ОСОБА_2 з 14 вересня 2018 року, встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання його матері ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку.

Згідно довідки Мангушського об`єднаного управління пенсійного фонду України № 4285/04 від 17 грудня 2019 року, місячний розмір пенсії ОСОБА_2 станом на грудень 2019 року становить 3333,96 гривень. ( а.с.95-96)

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В своїх письмових поясненнях позивачка ОСОБА_1 посилається на заможність відповідача ОСОБА_2 , наявність в нього двох квартир, дачі, автомобіля, але жодного доказу на підтвердження матеріального стану відповідача та доведення його платоспроможності суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.182 СК України, а також ті обставини що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на його утриманні, враховуючи матеріальне становище відповідача, а саме що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, має на утриманні матір похилого віку, на яку сплачує аліменти, інших доходів окрім пенсії по інвалідності не має, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 частково, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 1/8 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного.

Статтею 191 ч.1 СК України визначено час, з якого присуджуються аліменти на дитину. За змістом цієї статті аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивачка ОСОБА_1 1 червня 2016 року звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти саме з цього часу.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року з ОСОБА_2 було стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в цій частині було виконано.

Враховуючи вищенаведене суд вважає не допустимим стягнення з відповідача повторно судового збору.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 224 - 226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 1 червня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 1 червня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення було складено та підписано 4 лютого 2020 року.

Сторони по справі:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Бірюкова Ірина Анатолівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1746 від 15 вересня 2004 року, юридична адреса: місто Маріуполь вулиця Нільсона будинок 60, офіс 123 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працює, інвалід 2 групи, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_4 .

Суддя ______________________ Шиян В.В.