Справа 556/1036/20
Номер провадження 2/556/318/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та на утримання дітей.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 06 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Проживають окремо. Шлюбні стосунки припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей,

Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча він може надавати таку допомогу. Позивачка не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації та отримує одноразову допомогу при народженні дитини. У зв"язку із наведеним просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000 гривень.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзив не подано. Клопотань не заявлено.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково. Згідний на розлучення. Не заперечує відносно стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень. Згідний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 гривень.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що 6 жовтня 2016 року Володимирецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис №39. ( копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 )

Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження останніх, серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки №2038 від 13 липня 2020 року, виданої управлінянм соціального захисту населення Володимирецької райдержадімністрації, ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн.

Як зазначено з повідомлення головного державного виконавця Володимирецького районного відділу ДВС західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) №491 від 17.08.2020 року, у відділі на виконанні перебуває виконавчий лист №556/570/18 від 05.06.2018 року, виданий Володимирецьким районним судом Рівненської області, ВП №56895564, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 , на утримання дочки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення дочкою повноліття.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей.

Як зазначено в ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

А як зазначено в ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком малолітніх дітей, зобов`язаний їх утримувати до досягнення повноліття, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обов`язок по утриманню дітей. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року,яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ(78912)від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначено в ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дітей аліментів в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.

Відповідач в свою чергу даний розмір аліментів визнає. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум з 1 липня 2020 року становить 1859 гривень.

А тому з врахуванням вищенаведених правових норм та поданих суду доказів, враховуючи рівність обов`язків матері і батька щодо утримання дитини, справедливий, виважений і розумний розмір аліментів, який відповідатиме інтересам та потребам дітей і буде необхідним для забезпечення належних умов для її фізичного, розумового, морального та соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, що відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 13 липня 2020 року.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Крім того, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання, до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подачі заяви в суд, оскільки вона не працює, здійснює догляд за дітьми, у зв`язку з чим не має змоги забезпечити дітям і собі належний рівень проживання. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її користь, так як він працездатний та має задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно частини першої ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Враховуючи, що відповідач є молодою працездатною людиною, а також те, що в ОСОБА_2 , на утриманні перебуває дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (від попереднього шлюбу дитина), якій останній сплачує аліменти на підставі виконавчого листа, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на фінансову неспроможність відповідача надавати допомогу дружині, яка є безробітньою, що є підставами для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягненян аліментів на її утримання.

А тому з урахуванням положень ст. 84 СК України, яка ставить можливість стягнення аліментів на дружину в залежність від можливості надавати таке утримання з боку чоловіка, з урахуванням його аліментних обов`язків по відношенню до дітей, з метою дотримання справедливого балансу інтересів, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання дружини, в розмірі 500 гривень.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. (ч.2 ст.112 СК України)

Виходячи з наведеного, суд вважає, що даний шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і наявні підстави для його розірвання.

Дітей залишити проживати з матір`ю.

У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище позивачка просить залишити прізвище - « ОСОБА_8 ».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 141, 259, 263-265, 274-275, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 21,55, 84, 105, 110, 112, 181, 182,184, 192 СК України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений 6 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та зареєстрований Володимирецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №39

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - « ОСОБА_8 ».

Малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, залишити проживати з матір`ю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на її утримання в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, до досягнення дитиною - дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 13.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави - 840 грн. 80 коп. судових витрат, згідно Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : Котик Л.О.