Справа № 203/2310/20
Провадження № 2/0203/903/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Давіденко Ю.А.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 19 липня 2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак сімейне життя з відповідачем перестало складатись через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на спільне життя та обов`язки, побиття та приниження нецензурною лайкою, у зв`язку з чим шлюбні відносини, спільне господарство та спільне проживання припинені у січні 2020 року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2020 року після надходження 20 липня 2020 року з Відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України відповіді на запит суду від 02 липня 2020 року, прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, подавши 25 серпня 2020 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав та зазначила, що місце проживання неповнолітніх дітей з відповідачем вирішено, спільне господарство та спільне проживання з відповідачем припинено 15 червня 2020 року, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_5 , зазначивши при цьому причини розпаду сім`ї як недовіра та неповага.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у поданій 25 серпня 2020 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглядати справу у його відсутності, зазначивши, що з позивачем вирішено місце проживання неповнолітніх дітей разом із матір`ю, спільне господарство не ведуть та не мешкають разом з 25 серпня 2020 року, спори щодо майна будуть вирішуватись в окремій справі, причини розпаду сім`ї - відсутність розуміння зі сторони дружини.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19 липня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №211, що підтверджується свідоцтвом про одруження, залученим до матеріалів справи в копії (а.с.3).

Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, залучених до матеріалів справи в копіях (а.с.4,5).

Сімейне життя не склалося з причин втрати взаєморозуміння, різних характерів і поглядів на взаємні права і обов`язки подружжя, через що втрачене почуття любові і поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони шлюбні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 15 червня 2020 року, обставини чого зазначені у поданих сторонами заявах від 25 серпня 2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.

Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони їх інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення як позивача так і відповідача проти збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,209,258, 263-265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), зареєстрований 19 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №211 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.08.2020.

Суддя О.В.Колесніченко