Справа №201/8333/19
Провадження № 2/201/1189/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 лютого 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019р. АТ КБ ПриватБанк звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11875 грн. 61 коп. (а.с. № 3-5).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гребенюк О.С. (діє на підставі довіреності від 31.01.2019р. - а.с.№27) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. №34).

22.07.2019р. судом був направлений запит до ВОМІ ГУДМС України в Дніпропетровській області відносно надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки і згідно відповіді, яка надійшла 05.08.2019р. на адресу суду, відповідачку знято 13.03.2018р. з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю а/з №1204 від 29.12.2017р. (а.с. №38).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.08.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №39).

Одночасно з відкриттям провадження, судом були направлені запити до Відділу державної реєстрації смерті про надання копії актового запису про смерть ОСОБА_1 та до Першої Дніпровської держаної нотаріальної контори про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру про наявність спадкової справи, складеної після смерті ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2013р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Підписавши анкету-заяву від 19.04.2013р. ОСОБА_1 погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав клієнту кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2019р. становить 11875,61 грн., з яких: 517,54 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7505,01 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2811,36 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - фіксована частина та 541,70 грн. - процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн.

23.08.2019р. до суду надійшла відповідь Відділу державної реєстрації смерті разом з копією актового запису №1204 від 29.12.2017р. про смерть ОСОБА_1 (а.с. №51,52).

14.01.2020р. до суду надійшла відповідь Першої ДДНК разом з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_1 (а.с. №58,59).

В судове засідання 13.11.2019р. та 04.02.2020р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні докази (а.с. №42,45,57). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 , в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, проти заочного розгляду справи, а також проти розгляду справи за його відсутності не заперечує (а.с.№35).

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223 , ч. 2 ст. 247 , ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України , вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01.02.2011р. ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета-заява №б/н від 01.02.2011р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриваБанку. (а.с. №9).

При цьому, обґрунтовуючи позивні вимоги, позивач в позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 19.04.2013р. Підписавши анкету-заяву від 19.04.2013р., ОСОБА_1 погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг, та саме за договором від 19.04.2013р. в банку обліковується заборгованість позичальника, що підтверджується розрахунком заборгованості сформованим позивачем саме за договором від 19.04.2013р.

Проте, оскільки анкету - заяву від 19.04.2013р. позивачем не надано разом з позовною заявою, суд позбавлений можливості при розгляді справи встановити факт укладення між сторонами саме договору б/н від 19.04.2013р. шляхом підписання анкети-заяви від 19.04.2013р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_1 померла, що підтверджується копію актового запису про смерть №1204 від 29.12.2017р. (а.с. №52).

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст.1218 , 1231 ЦК України ).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2ст. 1220 ЦК України ).

Згідно ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58900447 від 26.12.2019р., яка надана Першою ДДНК, у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи та свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 (а.с. №59).

Отже, враховуючи день смерті відповідачки - ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємці останньої мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 18.12.2017р. по 18.06.2018р.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

При цьому, сам факт реєстрації місця проживання особи за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину, оскільки аналіз ч.3 ст.1268 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрація за місцем проживання спадкодавця.

Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 7 ст.82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості з боржника саме за договором б/н від 19.04.2013р. з підстав, зазначених в позові, позивачем після отримання ухвали про відкриття провадження позовні вимоги не змінювалися, станом на день винесення рішення в матеріалах справи відсутні докази укладення з ОСОБА_1 договору від 19.04.2013р., відсутні докази для встановлення правонаступника після смерті відповідачки, докази направлення позивачем до нотаріальної контори вимоги кредитора, доказів існування спадкового майна і його вартість, суд приходить до висновку про відмову АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 608, 634, 638, 648, 1054, 1216, 1268, 1270, 1281, ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 55, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.