Справа № 472/1482/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2020 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

На початку листопада 2019 року позивачці зателефонували з Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області та повідомили їй про те, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким визначила її спадкоємцем на належну їй земельну ділянку.

Приїхавши в с. Варюшине позивачка передивилась всі папери, які були в будинку покійної матері та виявила заповіт від 14.09.2004 року, який було посвідчено секретарем Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 234. Крім того, серед паперів позивачка виявила і державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 031656, виданий 25.12.2003 року Єланецькою райдержадміністрацією та зареєстровано за № 74, згідно з яким ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 5,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

27.11.2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області, але нотаріус оглянувши надані нею документи, відмовила у прийнятті заяви з підстав, що позивачка пропустила строк для подання такої заяви та рекомендувала звернутись до суду.

Позивачка вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, тому що не знала про наявність посвідченого на її ім`я заповіту, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились. Від представника позивачки ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Варюшинської сільської ради, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають.

У зв`язку з неявкою сторін в підготовче судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з тим, що відповідач, Варюшинська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, визнала позовні вимоги ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні, про що надала заяву, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв померла ОСОБА_2 , смерть якої була зареєстрована 01.09.2010 року міським відділом актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 3676 /а.с. 7/.

Згідно довідки Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 409 від 31.10.2019 року, ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, с. Варюшине, з 17.10.2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . За цією адресою разом з померлою на момент її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований /а.с. 8/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58688361 від 11.12.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався /а.с. 30/.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 031656, виданого 25.12.2003 року Єланецькою райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого за № 74, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,76 га, що розташована в межах території Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області /а.с. 11/.

Згідно заповіту посвідченого 14.09.2004 року секретарем Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 234, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла належну їй вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 , тобто позивачці /а.с. 10/.

З письмової консультації приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. від 27.11.2019 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважається такою, що не прийняла спадщину та рекомендовано звернутись до суду /а.с. 12/.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість позивачка протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги, що за життя ОСОБА_2 не повідомила позивачці про складання нею заповіту, а тому після її смерті позивачка ОСОБА_1 не зверталась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Про те, що померлою ОСОБА_2 на її ім`я був складений заповіт позивачка дізналася лише на початку листопада 2019 року від працівників Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Від нотаріуса після встановлення наявності заповіту спадкодавця ОСОБА_2 , будь-яких дій для повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини не здійснювалося, виклик її, як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не здійснювався.

Наведені висновки суду щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-1320цс17 від 23 серпня 2017 року.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, згідно 16, 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаїв, строком у 3 (три) місяці, який починається з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.