Справа № 234/3700/20
Провадження № 2/234/1868/20
11 серпня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді -Демидової В.К.,
при секретарі - Воропаєвої Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Обставини справи:
03 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яку мотивує тим, що їй на підставі договору дарування квартири від 07 лютого 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської нотаріальної контори, реєстр № 1-467, належить квартира АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 - колишній співвласник цієї квартири. Свою частку квартири відповідач продав 06 березня 2009 року та отримав за продаж грошові кошти. З моменту продажу квартири по теперішній час, відповідач у квартирі не проживає, його особисті речі відсутні, проте з реєстраційного обліку не знімається. Вона позбавлена повною мірою використовувати своє право володіння, вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, не може отримати житлові соціальні пільги. Тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .1
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 03 липня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнята в провадження судді Демидової В.К.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності , вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, та його представника, які не заперечували проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст.316 ч.1, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Як вбачається з договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської нотаріальної контори, реєстр № 1-467, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї № 7786, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 є зареєстрованими- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З довідки № 01-25/30 від 13 квітня 2020 року, виданої комітетом мікрорайону № 3 Краматорської міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2009 року по теперішній час .
Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2009 по теперішній час , у зв`язку з чим, його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 266, ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловими приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.К.Демидова