провадження №: 2-в/752/5/20
У Х В А Л А

Іменем України

13.01.2020 року Голосіївського районний суд м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про часткове відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 122/95/14-ц, провадження №2/122/369/14, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У 2014 році Залізничним районним судом м. Сімферополя Автономної Республіки Крим було розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за наслідком якого, 12.02.2014 було ухвалено рішення у цивільній справі №122/95/14-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.09.2019 визначено підсудність справи за заявою про часткове відновлення втраченого судового провадження в частині рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2019, відкрито провадження у справі про вирішення питання про часткове відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 122/95/14-ц; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Разом з цим, про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки згідно з відомостями, що містяться на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» з 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м.Севастополя та повертаються у зворотному напрямку, можливість пересилання поштових відправлень до півострова Крим відсутня.

Суд, дослідивши надані сторонами копії матеріалів, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для часткового відновлення втраченого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 494 ЦПК України, в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 звернулась до Залізничного районного суду м. Сімферополя АРК з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12.02.2014, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково; шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 24.10.2009 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що складено відповідний актовий запис №26 - розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище - ОСОБА_1; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 27.12.2013 року й до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_3 у дохід Держави суму судового збору у розмірі 234 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Статтею 488 ЦПК України, встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 493 цього Кодексу, встановлено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь - які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь - які інші відомості, документи тощо , отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

27.04.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який визначає статус Автономної республіки Крим та міста Севастополя, як території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації; встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15.09.2015 внесено зміни у Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтю 1 доповнено пунктом 2 яким визначено, що датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014.

Враховуючи, те що Залізничний районний суд м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, на даний час не здійснює правосуддя, для вирішення цивільної справи №122/95/14-ц та ефективного захисту порушених, оспорюваних прав та інтересів учасників справи є необхідність частково відновити втрачене судове провадження за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Частиною 1 ст. 494 ЦПК України, визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

За таких обставин суд, вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме в частині відновлення судового рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12.02.2014 у справі № 122/95/14-ц.

До такого висновку суд приходить з урахуванням всіх зібраних у справі доказів, а саме копії рішення, даних Єдиного державного реєстру судових рішень, які в своїй сукупності, на думку суду, є належними та достатніми для часткового відновлення провадження в даній справі в частині рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 122/95/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, які були підставою для ухвалення рішення Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12.02.2014, згідно з яким:

«Справа № 122/95/14

Провадження по справі 2/122/369/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Сімферополь

Залізничний районний суд м. Сімферополя Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Домнікової М.В.

при секретарі - Шерет Ф.М.

розглянувши у залі суду в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 24.10.2009 року між сторонами було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилася дитина - ОСОБА_5 . Проте, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами не склалися через алкогольні нахили та шлюбні зради відповідача. Позивачка зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Починаючи з липня 2013 року, коли шлюбні відносини між сторонами припинилися, відповідач не виконував свої обов`язки щодо утримання дитини, посилаючись на нерегулярний мінливий заробіток. З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно.

У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Просила задовольнити з наведених у позові підстав.

У судовому засіданні відповідач визнав позов частково - в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.10.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 263. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 19.01.2010. З липня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивачка проживає разом з іншим чоловіком.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема відсутність спільного проживання сторін протягом останніх восьми місяців, суд вважає , що подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам їх дитини.

Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи, що позивачка не заявляла клопотання про повернення дошлюбного прізвища, суд залишає позивачці шлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У пункті 17 постанови №3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного суду України вказано, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те що він має мінливий нерегулярний дохід, не перебуває на обліку у Центрі зайнятості, має добрий стан здоров`я, а також те, що у суду немає відомостей щодо наявності у останнього на утриманні інших неповнолітніх дітей, суд вважає співмірним розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно на період до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки позивачка про це не заявляла.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі викладеного, керуючись статтею 88, частиною 3 статті 105, статтями 112, 115, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10-11, 60, 88, 197, 209, 212 - 215, частиною 8 статті 235, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 24.10.2009 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що складено відповідний актовий запис № 263 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 27.12.2013 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) у дохід Держави суму судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили - надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб - у порядку, передбаченому діючим законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, надирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Домнікова М.В.»

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіїівський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 січня 2020.

Суддя: Ю.Ю.Мазур