Номер провадження: 22-ц/813/6438/20
Номер справи місцевого суду: 520/153/18
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Комлева О.С., перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , -

встановила:

У травні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань за виконавчим документом - виконавчим листом №520/153/18 від «17» січня 2019 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 767304,42 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «АРС-Капітал».

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 була залишена без руху, з наданням апелянту строку, у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн., а також зазначити всіх учасників справи та додати копії апеляційної скарги усім учасникам справи.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до прикінцевих положень ЦПК України (Закон № 540-IX від 30.03.2020; в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з Законом № 731-IX від 18.06.2020 (який набув чинності 17.07.2020 року) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2020 року копія ухвали судді Одеського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 28 квітня 2020 року була направлена ОСОБА_1 , представнику ОСОБА_2 , за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 172-173, 183).

12 травня 2020 року копія ухвали від 28 квітня 2020 року отримана ОСОБА_1 , представником ОСОБА_2 за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 184).

Однак, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 з заявою про продовження строку для усунення недоліків по апеляційній скарзі до суду не зверталася, тому суд прийшов до висновку, що, у встановлений строк, недоліки апеляційної скарги апелянтом усунені не були, а саме апелянтом не сплачений судовий збір, не надана апеляційна скарга з зазначенням всіх учасників справи та копії апеляційної скарги усім учасникам справи.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі не усунення недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що її подала.

Враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк ОСОБА_1 , представником ОСОБА_2 не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Оскільки, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , зазначивши в апеляційній скарзі, що оскаржуваною ухвалою суду порушені права ОСОБА_2 , однак не скориставшись своїм процесуальним правом на розгляд справи, до вказаного у ухвалі недоліки не усунула, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Одночасно апелянту роз`ясняється, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 знову звернутися до суду, однак вже з виправленою апеляційною скаргою наухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року, для розгляду в апеляційній інстанції.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева