Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 05.05.2017 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Т0106332 про надання кредиту в розмірі 5680 грн. 83 коп. на купівлю смартфону Samsung SM-J320H. Відповідно до Видаткової накладної №БЦО-0196-17563542 від 05.05.2017 року, відповідач отримав смартфон Samsung SM-J320H, будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти були перераховані позивачем ТОВ «САВ-Дістрибьюшен» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа страхування» відповідно до п.п.2.5, 9.2 Основного договору. Згідно п.3 Основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 18 місяців та платності 4,5 % щомісячної комісії за управління кредитом. Щомісячний платіж складає 571 грн. 26 коп. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснила десять платежів з порушенням умов Графіка платежів, на загальну суму 2752,67 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути іншу частину коштів, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 8690 грн.33 коп. ( борг - 2752,67 грн., комісія за управління кредитом- 2477,40 грн., штраф - 2726,76 грн., збитки від інфляції - 595,87 грн., 3% річних -137,63 грн.), а також стягнути судові витрати по справі.

Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 05.05.2017 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Т0106332 про надання кредиту в розмірі 5680 грн. 83 коп. на купівлю смартфону Samsung SM-J320H.

Відповідно до Видаткової накладної №БЦО-0196-17563542 від 05.05.2017 року відповідач отримала смартфон Samsung SM-J320H, будь-яких претензій не було. Кошти за товар були перераховані позивачем ТОВ «САВ-Дістрибьюшен» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа страхування» відповідно до п.п.2.5, 9.2 Основного договору.

Встановлено, що 05.05.2017року сторони уклали кредитний договір № Т0106332 (а.с.24-25).

Згідно п.3.6, 3.7 даного Кредитного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 18 місяців, та платності: річні відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту.

Згідно п.3.8 Основного договору, розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 315,61 грн. з моменту укладення кредитного договору до 11.06.2017року., а з 12.05.2017 р. розмір щомісячного платежу становить 571,26 грн.

Додатком №1 до Кредитного договору є графік платежів, всього : 18 платежів із визначеною сумою, яка включає відсотки та, з грудня 2017 року, - комісію за управління кредиту (а.с.26).

Згідно п. 3.10 Кредитного договору сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором складає 8748,81 грн.

Позивач зазначає, що відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснила десять платежів з порушенням умов Графіка платежів, а саме: 05.07.2017- 315,00 грн.; 14.07.2017 - 315,00 грн.; 26.07.2017 - 456,00 грн.; 28.08.2017 - 200,00 грн.; 25.09.2017 - 400,00 грн.; 26.10.2017 - 200,00 грн.; 27.11.2017 - 1200,00 грн.; 19.12.2017 - 171,00 грн.; 24.01.2018 - 1089,00 грн.; 01.02.2018 - 400, 00 грн.

Позивач зазначає, що залишок основного боргу, на дату подання позову з урахуванням нарахованих та сплачених штрафів, відповідно до п.7.2 Основного договору, становить 2752 грн. 67 коп.

Позивач просить суд стягнути з відповідача вказаний борг (2752,67 грн.), комісію (2477,40 грн.), штраф (2726,76 грн.), інфляційні втрати (595,87 грн.), 3 % річних (137,63 грн.) та стягнути судові витрати (1921 грн.).

Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В Договорі сторонами зафіксовано що, відповідач зобов`язана здійснювати оплати до 05 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 227 грн. 23 коп. за кожен пропущений платіж.

(12 періодів х 227 грн. 23 коп. = 2726 грн. 76 коп.) штрафу, що підлягає стягненню з відповідача.

Положення п.п.22,23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) щодо заборони кредитодавцю встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, у взаємозв`язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно ст.11 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Частину четверту статті 11 доповнено новим абзацом до згідно із Законом № 3795-VI від 22.09.2011\

Таким чином, суд вважає, що положення про нарахування комісії за вказаним кредитним договором є незаконним, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою і встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь позивача за дії, які ТОВ «Сучасний Факторинг» здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача та ін..) є протиправним.

Крім того, позивачем необгрунтовано самий розрахунок комісії за управління кредитом, оскільки п. 3.7 Кредитного договру № Т0106332 визначено, що щомісячна комісія за управління кредитом передбачена в розмірі 4,5% від суми кредиту, а позивач в позовній заяві наводить розрахунок цієї комісії, яка обрахована, виходячи із залишку заборгованості, приводить формулу для розрахунку, хоча Додатком №1 до даного Кредитного договру є Графік платежів де визначена стала сума комісії з грудня 2017 року, а тому невідомо чим керувався позивач при розрахунку суми комісії.

Також, суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно, ст. 625 ЦК Укрпаїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення вищенаведеної норми підлягають до застування при умові якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, в даному випадку, вбачається, що Кредитним договром № Т0106332 від 05.05.2017 року передбачені відсотки і комісія (п.3 Договору), та штрафи за порушення строків повернення кредиту (п. 7 Договору). Термін дії договору - по листопад 2018 року, але, починаючи з березня 2018 року позивач додатково провів нарахування, на підставі ст. 625 ЦК України, 3 % річних та збитків від інфляції. Дана вимога є безпідставною, оскільки в зазначений період діяли умови Кредитного договру та позивач нарахував відповідачу відсотки, комісію, штрафи згідно умов договру № Т0106332 від 05.05.2017р.

Згідно ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом внаслідок чого станом на 05.11.2019 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 2752,67 грн., що і підлягає стягненню. А також, підлягає до стягнення з відповідача штраф в сумі 2726,76 грн.

Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Т0106332 від 05.05.2017р. в сумі 5479 грн. 43 коп. Суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення комісії (2477,40 грн.), 3% річних (137,63 грн.), інфляційних втрат (595,87 грн.) з наведених вище підстав.

На підставі ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526,610, 1054,1055 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 133, 141, 259, 280-282 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити чапстково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» - 5479 грн. 43 коп. (п`ять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень сорок три копійки) - заборгованість за кредитним договором та 1921грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) - кошти по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола