Справа № 127/9887/19
Провадження № 22-ц/801/325/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуСправа № 127/9887/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., скаржника, позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адвоката Ліфанчука М. О., розглянув-ши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Акціонерного товариства

«Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про визнання

дій неправомірними, скасування рішення,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рі-шення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2019 ро-ку, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Дернової В.В., повний текст якого складений 18 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газо-постачанню та газифікації «Вінницягаз» про визнання дій неправомірними, ска-сування рішення. Позов мотивований наступним. 08 вересня 2018 року у части-ні будинку позивача сталася пожежа, у зв'язку з чим пожежники відключили (опломбували) газ, електрику. Для проведення ремонту житла ОСОБА_2 найняв бригаду і 22 грудня 2018 року вони мали ремонтувати стелю. У відсут-ність позивача будівельники захотіли погрітися та несанкціоновано через рези-новий шланг підключили котла до газової мережі. Коли ОСОБА_2 повер-нувся додому, найнятих ним будівельників уже не було, а незаконне підклю-чення виявили працівники відповідача та відключили житло від газопостачан-ня. Позивач одразу погодився з виявленим правопорушенням, погодився добро-вільно оплатити збитки. Актів про порушення, зняття лічильника, відрізку труб, крану ОСОБА_2 не дали. Позивач вважає, що необхідності відрізки труб, крану, зняття лічильника не було, достатньо було поставити пломбу. По-дії мали місце взимку, тому відсутність газопостачання спричинила численні незручності, загрозу замерзання труб, радіаторів, котла. У лютому 2019 року відбулося засідання комісії відповідача, де ОСОБА_2 був присутнім, про-сив здійснити нарахування штрафу не в максимальному розмірі, ураховуючи, що відбору газу не було, він є пенсіонером, інвалідом. Однак його прохання до уваги не взяті. Засідання комісії проведене з чисельними порушеннями. 25 лю-того 2019 року позивач отримав від відповідача рахунок на оплату спожитого газу в сумі 10 884,50 гривень, які необхідно сплатити за необлікований ( дона-рахований ) його об'єм. Розрахунку вказаної суми ОСОБА_2 не надано. Позивач зазначив спричинення йому майнової та моральної шкоду. Майнова шкода полягає у понесених витратах на лікування через погіршення здоров'я, приведення в порядок системи опалення, водопостачання житла. Моральну шкоду ОСОБА_2 оцінив у 30 тисяч гривень, обґрунтовуючи її перенесе-ними стресом, хвилюваннями, погіршенням здоров'я. Відповідач не бажає доб-ровільно відшкодувати завдані збитки, підключити газ, відновити житло до по-переднього стану, що спонукало ОСОБА_2 звернутися в суд з даним по-зовом та просити скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнати неправомірними дії відповідача з нарахування необлікованого об'єму, обсягу природного газу, його вартості за період з 22 грудня 2018 року у розмірі 10 884,50 гривень; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок коштів по добровільному відшкодуванню необлікованого об`єму газу, його вартості; від-новити газопостачання помешкання позивача; визнати відсутність обов`язку у позивача сплатити відповідачу 10 884,50 гривень; визнати неправомірними дії відповідача щодо складання усіх актів, що мають місце, скасувати рішення ко-місії з розгляду актів про порушення; стягнути з відповідача на користь позива-ча майнові збитки, моральну шкоду у розмірі 30 тисяч гривень.

З 17 травня 2019 року змінена назва Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» на Акціонерне товариство ( АТ ) «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» ( АТ «Вінницягаз» ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 176-183 ).

Не погоджуючись з ухваленим 08 листопада 2019 року рішенням суду пер-шої інстанції, позивач ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Скаржник посилається не неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, встановлення судом обставин без урахування їх недоведеності, невідповідність висновків суду обставинам справи.

20 січня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив представ-ника відповідача АТ «Вінницягаз» Ліфанчука М. О. на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , де зазначається про ухвалення судом оскаржуваного рішення з урахуванням усіх обставин справи, норм матеріального та процесуального пра-ва. На думку представника відповідача доводи та міркування ОСОБА_2 не відповідають нормам законодавства, дійсним обставинам справи. Позиція позивача зводиться до переоцінки доказі, які розглянуті, проаналізовані та на-лежним чином оцінені судом першої інстанції. Представник Ліфанчук М. О. просить апеляційну скаргу позивача на рішення суду від 08 листопада 2019 ро-ку залишити без задоволення, а зазначене рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрунтованість оскар-жуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апе-ляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначе-ним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 по будинку АДРЕСА_1 є побутовим споживачем природного газу. 22 грудня 2018 року встановлено порушення позивачем підпункту першого пункту пер-шого глави другої розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем «Наявність не-санкціонованого газопроводу», у зв`язку з чим у цей день складений Акт про порушення № 50-339. ОСОБА_2 здійснив несанкціонований відбір при-родного газу шляхом самовільного під`єднання до системи газопостачання, що ним не заперечувалося у позовній заяві в суд, відповіді на відзив. Під час роз-гляду 29 січня 2019 року акту від 22 грудня 2018 року № 50-339 комісія відпо-відача дійшла висновку про фактичність виявленого порушення, вирішила про-вести нарахування за граничними об`ємами споживання за період з 01 листо-пада по 22 грудня 2018 року на суму 10 884,50 гривень за 792,61 м3 газу. Така сума визначена Актом-розрахунком від 29 січня 2019 року № 50-339.

Суд першої інстанції, проаналізувавши обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , оцінивши його доводи, дійшов висновку, що позивачем по АДРЕСА_1 дійсно було вчинено несанкціонований відбір при-родного газу шляхом самовільного під`єднання до системи газопостачання. Свої неправомірні дії позивач визнавав, просив надати акт-розрахунок ( який би його влаштовував по сумі розрахунку ) для сплати коштів. Лише в судовому за-сіданні 12 вересня 2019 року ОСОБА_2 зазначив про вчинення обмов-ляння себе через неправомірні, за його твердженням, дії працівників відпові-дача.

Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що жодних підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 немає. Як наслідок відсутні підстави для задоволення похідних вимог про відшкодування майнової, моральної шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного су-ду повністю погоджується, оскільки вони є вірними, об'єктивними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що їх регулюють, не пору-шив вимог процесуального законодавства.

Оскаржуючи судове рішення від 08 листопада 2019 року, ОСОБА_2 наголошує, що акт про порушення, протокол засідання комісії по розгляду акту про порушення, акт-розрахунок від 29 січня 2019 року № 50-339 не оформлені належним чином, не містять обґрунтувань та підтверджень, суд їх не проаналі-зував, не врахував нанесену йому шкоду працівниками відповідача, його безді-яльністю по усуненню правопорушень. Працівники відповідача займалися са-моправством, вчинили дії по завданню шкоди, вказане в акті порушення не від-повідає дійсності, що спонукало позивача на вимушену самообмову. Написан-ня цього позову мало метою підключення газопостачання до помешкання. Суд не витребував, не дослідив докази через їх відсутність ( журнали реєстрації по-відомлень, актів, протоколів, графік виходу на роботу у вихідний день, посадові інструкції ), не заслухав свідків конфліктної ситуації, не спростував причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою працівників відповідача і завданою шкодою, не дослідив відзив на позовну заяву та заперечення, які вве-ли суд в оману, не надав належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_5 , який не відповів на поставлені позивачем питання. Скаржник зауважує, що під-став для відключення будинку від системи газопостачання не було.

Апеляційна скарга ґрунтується на неодноразово зазначених доводах з при-воду не розгляду судом складених відповідачем та оскаржуваних у цій справі документів з питання виявлення факту порушення, вчиненого позивачем, нара-хування вартості донарахованих об`ємів природного газу по абоненту ОСОБА_6 , не вирішення вимоги про відшкодування завданої шкоди.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки вони цілком спростовуються змістом самої позовної заяви в частині щодо опису перебігу подій, які передували оформленню матеріалів, оскаржуваних ОСОБА_2 , представленими доказами відповідача, доданими до матеріалів справи. Уся позиція скаржника побудована на вимозі з переоцінки ним на свій розсуд висновків суду першої інстанції, які його не влаштовують.

Взаємовідносини між сторонами у справі регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу», Кодексом га-зорозподільних систем України, затвердженим постановою від 30 вересня 2015 року № 2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфе-рах енергетики та комунальних послуг, іншими нормативними актами щодо га-зопостачання населенню.

08 вересня 2018 року згідно заявки № 2444 газопостачання у будинку пози-вача було припинене у зв`язку з пожежею, 09 жовтня цього ж року газопоста-чання відновлене. 20 грудня 2018 року працівниками відповідача було виявлено під`єднаний до частини будинку ОСОБА_2 АДРЕСА_1 . Він-ниці та системи газопостачання резиновий чи пластиковий шланг, що вказувало на несанкціонований газопровід. 22 грудня 2018 року була здійснена перевірка системи газопостачання частини будинку позивача, дійсно було виявлено не-санкціонований газопровід та цією ж датою складений акт про порушення № 50-339. Відмовившись від підписання цього акта, ОСОБА_2 надав пись-мові пояснення, копія яких додана до матеріалів справи, де описав, як ним було підключено несанкціонований газопровід. Позивач визнав вину за своїми не-правомірними діями, пояснивши їх скрутним матеріальним становищем.

Наявність несанкціонованого газопроводу Кодексом газорозподільних сис-тем кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу, його крадіжка. Як наслідок здійснюється нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з останнього контрольного зняття показань лічильника до дня вияв-лення порушення, але не більше ніж за шість місяців. Акт про порушення скла-дається за формою згідно додатку до Кодексу газорозподільних систем Украї-ни.

Акт щодо вчиненого ОСОБА_2 порушення від 22 грудня 2018 року № 50-339 розглянутий комісією відповідача та з урахуванням письмових пояс-нень позивача, визнання ним своєї вини з несанкціонованого підключення газо-проводу прийнято рішення про проведення донарахування обсягів спожитого газу на суму 10 884,50 гривень. Відповідно був складений акт-розрахунок вка-заної вартості донарахованих об`ємів природного газу. З указаними докумен-тами ОСОБА_2 ознайомлений, вчинив на них свій підпис.

Судом першої інстанції було взято до уваги, що у позовній заяві, відповіді на відзив відповідача, під час підготовчого засідання ОСОБА_2 не запе-речував здійснення ним несанкціонованого відбору природного газу шляхом влаштування шлангу від системи газопостачання до своєї частини будинку. Ли-ше у подальшому позивач почав посилатися на самообмову, вчинення само-правних дій працівниками відповідача, які з невідомих підстав і причин ним в установленому порядку до правоохоронних органів не оскаржувалися.

Суд першої інстанції не знайшов доведеними посилання позивача на невід-повідність документів відповідача, з якими ОСОБА_2 не згоден, визначе-ним щодо них вимогам. Такі висновки суду є вірними. Судом, крім інших по-силань позивача, перевірена правильність розрахунку вартості донарахованих ОСОБА_2 об`ємів природного газу, звернуто увагу на врахування відпо-відачем майнового стану порушника та зменшено період такого донарахування практично на один місяць.

Суд критично оцінив пояснення ОСОБА_2 щодо вчинення ним об-мовляння через оману працівниками АТ «Вінницягаз», оскільки фактичні об-ставини справи спростовують такий захист позивачем своїх інтересів.

Не убачається помилки суду у тому висновку, що вимоги позивача про стяг-нення майнової і моральної шкоди є похідними від вимог про скасування рі-шень відповідача, визнання його дій неправомірними, через що відповідно у за-доволенні позову у цій частині також відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та пе-ревіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах до-водів та вимог апеляційної скарги.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення мо-же випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Євро-пейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішен-нях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином за-значені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Кон-венції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в за-лежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року ).

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргу-ментів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , які неодноразово повторю-ються, є по суті одними й тими ж, не спростовують правильності висновків су-ду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, не дають підстав визнати це рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесу-ального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота