КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/749/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Слюсар Т.А.

при секретарі Орленко Т.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Шматка Віктора Олександровича - представника Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про стягнення штрафних санкцій за договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про стягнення штрафних санкцій за договором, посилаючись на те, що 30 січня 2018 року вона уклала договір з Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» про приєднання до електричних мереж № К-14-18-0046, на підставі якого видано Технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок об`єкта індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що виконавець послуг ПрАТ «Київобленерго» забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта Замовника до електричних мереж на умовах цього Договору.

Пунктом 3.1.1. Договору встановлено строк надання послуг з приєднання електроустановок другого ступеня потужності, який становить 30 днів оплати замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання, та після виконання Замовником зобов`язань визначених пунктом 3.2.

Відповідно пункту 3.1.2. Договору, ПрАТ «Київобленерго» зобов`язався підключити електроустановки замовника по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 10 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника та після оплати замовником вартості приєднання.

Згідно з пунктом 4.1. Додаткової угоди №1 до Договору плата за приєднання становить 24 684,00 грн з ПДВ.

Дану вартість замовник перерахував на користь ПрАТ «Київобленерго» 14 та 15 березня 2018 року, що підтверджується квитанціями № ПН 2818549, ПН2821776.

27.04.2018 замовник погодив із виконавцем робочий проект, та отримала технічне рішення № К-14-18-0046/0046Т.

23.08.2018 замовник ОСОБА_1 ввела в експлуатацію власний об`єкт, відповідно до вимог договору та законодавства у сфері містобудування, що підтверджується декларацією про готовність об`єкту до експлуатації (роздруківкою з офіційного сайту ДАБІ за № КС48).

05.09.2018 замовник подала до виконавця заяву щодо укладення договору про користування електричною енергією та підключення об`єкта за вх № 6229.

Пояснювала, що станом на 23.08.2018 позивачкою були виконані всі взяті на себе зобов`язання за даним Договором, тоді як відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, чим було порушено умови укладеного Договору.

На підтвердження відсутності напруги в узгодженій точці приєднання надала лист Інспекції Держенергонагляду у центральному регіоні від 07.11.2018, за вих. № 31/15-01/04-2154, що здійснювала перевірку стану виконання робіт (послуг) за скаргою ОСОБА_1 ..

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, визначену Договором та чиним законодавством.

Згідно з пунктом 5.3. Договору за порушення строків виконання зобов`язань за Договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення.

Згідно умов п. 5.3 договору позивачем станом на 23.11.2018 нараховано пеню (штраф) за прострочення за 60 днів у розмірі 4 936,80 грн.

Враховуючи викладене просила стягнути з ПрАТ «Київобленерго» штрафні санкції у розмірі 4 936,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про стягнення штрафних санкцій за договором задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на користь ОСОБА_1 нараховану пеню за Договором про приєднання до електричних мереж № К-14-18-0046 від 30 січня 2018 року у розмірі 4 936,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» судовий збір у розмірі 768,40 грн в дохід держави.

Не погодившись із рішенням суду Шматко В.О. - представник Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» подав на нього апеляційн скаргу, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, яка, на думку представника відповідача, полягає в неповному з`ясуванні обставин справи, що мали значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин. Ухвалюючи рішення судом першої інстанції не враховано, що для виконання підписаного між сторонами договору, відповідачу слід було провести ряд будівельних робіт, улаштувань, провести процедуру відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики у відповідності до Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013 №32 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.02.2013 за №236/22768 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №441 від 30.03.2017 (далі за текстом -Правила). При цьому посилався на те, що позивач з метою максимального прискорення здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики також мала право приймати участь у цих заходах (направлення відповідних листів до органів місцевого самоврядування та контролюючих органів, ініціювання проведення узгоджувальних нарад та робочих зустрічей в органах місцевого самоврядування за її участю). Крім того, вказував, що позивач не довела, що вона виконала у повному обсязі покладені на неї обов`язки за договором про приєднання до електричних мереж, від яких залежало б виконання відповідачем своїх зобов`язань у передбачені договором строки, тому відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено будь-які строки виконання зобов`язань за вказаним договором, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог та здійснити новий розподіл судових витрат, понесених скаржником у суді апеляційної інстанції.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» представник позивача адвокат Верчик І.Є. подав на неї відзив з посиланням на норми ЦК України та спеціальних законів, в якому зазначав, що доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача є необґрунтованими та надуманими, такими, що суперечать вимогам матеріального та процесуального права, а інформація, що наведена в апеляційній скарзі не відповідає дійсному стану речей, а факти викладені в ній таким чином, щоб трактуватися виключно на користь апелянта. При цьому вказував, що апелянтом не вказано конкретних підстав та норм права, які на думку апелянта, були не враховані судом першої інстанції, та в чому саме полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення суду.Вважав, що судом першої інстанції було повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені в рішенні суду повністю відповідають обставинам справи. До правовідносин, що виникли між сторонами правильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Тоді як, суть апеляційної скарги відповідача зводиться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку. Звернув увагу на те, що всі умови укладеного між сторонами договору 30.01.2018 позивач виконала, в той час, як відповідач договір не виконав і акт приймання - передачі виконаних робіт між сторонами не підписувався. Не подача і відсутність напруги в узгодженій точці приєднання підтверджується і листом Інспекції Держенергонагляду на скаргу ОСОБА_1 . Виконання робіт не в строк також підтверджується і довідкою самого відповідача, яка свідчить про порушення строків більше як на один календарний рік. Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судові засідання призначені Київським апеляційним судом, останнє 25 травня 2020 року позивач не з`явилась.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК України щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача, яка про час та місце розгляду справи повідомлена, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, позивач для участі у справі направила свого представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарг , перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з вимог ЦК України, спеціальних законів, умов договору,укладеного між сторонами відповідно до якого та всупереч взятим на себе зобов`язанням по приєднанню до електричних мереж відповідач у встановлений договором термін не виконав належним чином усіх передбачених договором зобов`язань та не приєднав будинок позивача до електромереж, тобто підключення електроустановки до електромереж не відбулося. Тоді як позивачем були виконані усі взяті на себе за договором зобов`язання по сплаті, надана необхідна документація. А тому, з відповідача на користь позивача з урахуванням порушених строків надання послуг, підлягає стягненню пеня за 61 день прострочення виконання зобов`язання у розмірі 4 936 грн, про що і ухвалив відповідне рішення.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права дивлячись на таке.

Статтею 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановленихКонституцією Українита законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

30 січня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київобленерго» було укладено договір про приєднання до електричних мереж № К-14-18-0046 та видано технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, які знаходяться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:5300.

Відповідно до 2.1 вищезазначеного договору виконавець забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника по основній (приєднання закінченого будівництвом об`єкта) та тимчасовій (тимчасове приєднання будівельних струмоприймачів) схемах електропостачання до електричних мереж на умовах цього Договору.

Пунктом 3.1.1. Договору, встановлено строк надання послуг з приєднання електроустановок другого ступеня потужності, який становить 30 днів оплати замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання, та після виконання Замовником зобов`язань визначених пунктом 3.2.

Відповідно пункту 3.1.2. Договору ПрАТ «Київобленерго» зобов`язується підключити електроустановки Замовника по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 10 днів після ведення в експлуатацію об`єкта Замовника та після оплати Замовником вартості приєднання.

27.04.2018 ОСОБА_1 погодила з ПрАТ «Київобленерго» робочий проект, та отримала технічне рішення № К-14-18-0046/0046Т.

23.08.2018 ОСОБА_1 ввела в експлуатацію об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:5300, відповідно до вимог договору та законодавства у сфері містобудування, що підтверджується декларацією про готовність об`єкту до експлуатації.

05.09.2018 ОСОБА_1 подала до ПрАТ «Київобленерго» заяву щодо укладення договору про користування електричною енергією та підключення об`єкта за вх. № 6229.

ОСОБА_1 виконала взяті на себе зобов`язання та оплатила вартість приєднання до електропостачання, що підтверджується квитанцією від 14 березня 2018 року № ПН 2818549 на суму 14 850,50 грн та № ПН2821776 від 15 березня 2018 року на суму 9 833,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між замовником ОСОБА_1 та виконавцем послуг ПрАТ «Київобленерго» було погоджено технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок № К-14-18-0046, відповідно до умов яких між сторонами було погоджено тип приєднання до електричних мереж, визначено величину максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження з урахуванням існуючої дозволеної (приєднаної) потужності 50 кВт (трифазна схема приєднання).

Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, між сторонами по справі було укладено договір про приєднання до електричних мереж, на виконання умов якого позивач виконав взяті на себе зобов`язання та здійснив оплату за приєднання до електричних мереж, однак відповідач у встановлений у договорі термін не виконав належним чином свої зобов`язання, та не приєднав його будинок до електричних мереж, тобто відключення електроустановки до електромереж не відбулося.

Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо правових підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. З розрахунком пені за прострочення надання послуг з приєднання: 24 684,00 грн. - вартість послуг з приєднання з ПДВ; 61 - кількість днів прострочення; 24 684,00 грн. * 20 % = 4 936,80 грн., який надала позивач суд першої інстанції погодився правильно та ухвалив в цій частині відповідне рішення. З вказаними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають матеріалам справи та наданим суду доказам.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані судом першої інстанції правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та порушення процесуальних норм, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 2.1.3. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж Електропередавальна організація готує технічні вимоги до проекту зовнішнього електрозабезпечення, забезпечує виконання проектної документації, будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт та введення в експлуатацію новозбудованих чи реконструйованих електроустановок до точки приєднання замовника.

Під час проектування електричних мереж електропередавальна організація використовує типові проекти та проекти повторення.

Строк надання послуги з приєднання для електроустановок першого ступеня потужності становить 20 календарних днів від дати оплати замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Для електроустановок другого та третього ступенів потужності цей строк становить 30 календарних днів.

Із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами про приєднання до електричних мереж № К-14-18-0046 був укладений 30 січня 2018 року. Усі взяті на себе зобов`язання за умовами договору позивач виконала у визначені строки. Тоді, як відповідач умови договору у визначені строки не виконав.

Згідно вищезазначеного пункту 2.1.3 Правил встановлені строки надання послуг зі стандартних приєднань можуть бути змінені за згодою сторін договору про приєднання у разі впливу істотних факторів на тривалість будівельно-монтажних робіт або з інших причин, погоджених сторонами договору про приєднання.

В той же час, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про погодження сторін щодо іншого строку виконання договору про приєднання до електричних мереж № К-14-18-0046 чи пропозиції відповідача з цього приводу, чи наявності таких доказів.

Крім того, Інспекцією Держенергонагляду у Київській області було розглянуто звернення ОСОБА_1 (а.с.18-21) від 17.10.2018 № 10/1730 з приводу порушення виконання умов договору Приватним акціонерним товариством «Київобленерго», яким було встановлено, що термін виконання приєднання до електричних мереж електроустановок (Вашої ОСОБА_1 ) земельної ділянки, відповідно до пункту 3.1.1. Договору закінчився 13.04.2018. Про збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання ПрАТ «Київобленерго» Вас не повідомляло.

За висновками інспекції, дії ПрАТ «Київобленерго» стосовно ненадання послуг з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж у визначені вимогами пункту 4.2.4 Кодексу та умовами пункту 3.1.1 Договору терміни, є неправомірними та такими, що суперечать вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики.

Отже, всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навів таких обставин та не зазначив про їх наявність. А посилання представника відповідача на переписку з позивачем, як поважний доказ пропуску строків виконання договору не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки така переписка почала вестися лише після збігу строків, а не до їх настання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Шматка Віктора Олександровича - представника Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: