Справа № 159/2851/20
Провадження № 2-о/159/108/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ковелі Волинської області є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Чортовець, Городенківського району Івано-Франківської обл., а також просила встановити факт проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8., разом із ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті останнього.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявниці - ОСОБА_4 . Однак, в її свідоцтві про народження він не вказаний батьком, так як її батьки не були офіційно одружені та не подали спільну заяву про походження дитини від батьків, коли їм видавали свідоцтво про її народження. Крім того, заявниця зазначає, що її батьки з 2000 року по 2013 рік проживали разом в АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_4 , а також його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за життя завжди визнавали заявницю своєю дочкою та онукою, відповідно. ОСОБА_4 забрав заявницю разом з її матір`ю з пологового будинку, хрестив її і був зазначений як батько заявниці в церковній книзі з реєстрації хрещень.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримують в повному обсязі.

17 липня 2020 року у ході судового розгляду заінтересована особа ОСОБА_3 заяву визнала і не заперечила проти її задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак звернулася до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що вона підтверджує той факт, що ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 на момент смерті останнього. Разом з тим, підтвердити, те, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 вона не може, адже достеменно їй це не відомо.

Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у т. ч. - про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

З копії свідоцтва про народження заявниці слідує, що заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с.Чортовець Городенківського району, Івано-Франківської області, а батьками її є -: « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 0, виданого 13.03.20 р. Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстрація актового запису про народження заявниці проведена 22.12.2015 р. за № 9 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України .

17 липня 2020 року в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показав, що був найкращим другом ОСОБА_4 та підтвердив, що останній визнавав заявницю своєю дочкою та постійно надавав їй матеріальну допомогу, а також зазначив, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та заявниця проживали однією сім`єю тривалий час.

Свідок ОСОБА_10 , також підтвердив факт батьківства ОСОБА_4 по відношенню до заявниці.

Крім того, свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю заявниці в судовому засіданні підтвердила, що дійсно з 2000 року проживала разом з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі, не хотіла офіційно укладати шлюб із останнім у зв`язку з наявністю у нього великої кредитної заборгованості. Також зазначала, що у 2001 році у них народилася дочка ОСОБА_11 , але так як в офіційному шлюбі вона не перебувала тому відомості про батька дитини були внесені з її слів. Крім того, зазначила, що не хотіла реєструвати батьком ОСОБА_12 , адже отримувала допомогу, як одинока мати.

Свідок ОСОБА_13 , яка була сусідкою ОСОБА_4 підтвердила той факт, що останній визнавав своє батьківство та вважав себе батьком заявниці.

Кожен свідок окремо, також підтвердив, що ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_1 на момент смерті останнього.

Показання свідків узгоджуються із письмовими доказами у справі: так згідно витягу з книги з реєстрації хрещень Свято-Іоанно-Богославської церкви с. Старі Кошари Ковельського району Волинської області ОСОБА_4 значиться батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), крім того він зазначений її батьком і в її медичній картці.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

За змістом ст. 2 КЗпШС України, цей Кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникають у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану.

За змістом ст. ст. 51 - 53 КЗпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей грунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст. 55 КЗпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Але вже на час реєстрації народження заявниці відомості про її батька зазначено, зокрема, в частині імені та по батькові, саме « ОСОБА_14 », як і особи, чиє батьківство щодо неї просить встановити в суді заявниця, тобто, зі слів її матері.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства(материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази, слід прийти до висновку, що ОСОБА_4 , був батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_1 на момент смерті останнього.

Твердження заявника не спростовано в ході розгляду справи, а тому суд визнає їх таким, що відповідає дійсності.

Встановлення такого факту буде мати для заявниці юридичне значення, оскільки заявник буде мати право на реалізацію своїх спадкових прав на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, на підставі досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ковелі Волинської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Чортовець, Городенківського району Івано-Франківської обл. та що ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_1 на момент смерті останнього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 293 ЦПК України, ч. 1 ст. 135 СК України, ст. 53, 55, 128 КЗпШС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити, факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ковелі Волинської області є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Чортовець, Городенківського району Івано-Франківської обл.

Встановити, факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 12 серпня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик