ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5677/16-ц Номер провадження 22-ц/814/112/20Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року у складі судді Січиокно Т.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В липні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2019 року просила суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя, набуті у шлюбі із ОСОБА_1 автомобіль «Nissan-Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску; автомобіль «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску; автомобіль «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, та у порядку поділу майна подружжя визнати за нею, ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на автомобіль «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, вартістю 116215, 83 грн.; за ОСОБА_1 визнати право особистої приватної власності на автомобіль «Nissan-Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, вартістю 1224354, 88 грн.; стягнути із ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію в розмірі 612177,44 грн. на відшкодування різниці у вартості поділеного спільного сумісного майна подружжя, у тому числі 1/2 частки вартості автомобіля «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, який було відчужено відповідачем у 2015 році без її згоди.

Позов мотивовано тим, що з 10.02.2001 року по 25.04.2016 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, під час якого було придбано вказані автомобілі. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися у 2014 році. У 2015 році, без її згоди відповідач ОСОБА_1 відчужив автомобіль «Chevrolet Express LT» номер кузова 1 НОМЕР_3 вартістю 1556655,52 грн.

На теперішній час їхні спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з нею у Великій Британії та навчаються у цій країні, матеріально відповідач не підтримує ні її, ні їх спільних дітей, аліменти на утримання синів не сплачує, а тому в порядку поділу майна подружжя вважала за доцільне визнати за нею право власності на автомобіль «Nissan Х-Trail», а за відповідачем - «Nissan-Maxima», стягнувши з останнього на її користь грошову компенсацію в розмірі 612177,44 грн. у відшкодування різниці вартості поділеного спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль «Nissan - Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишено на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 автомобіль «Nissan-Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 612 177 грн. 44 коп.

У частині позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіля «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, відмовлено.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 6338 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на залучення експерта у розмірі 9152 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що спірні автомобілі «Nissan- Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , придбані в період шлюбу сторін, є їхньою спільною сумісною власністю, та підлягають поділу між ними, а оскільки автомобіль «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , який також було придбано під час шлюбу сторін, відчужено відповідачем ОСОБА_1 без згоди позивачки, на її користь підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частки даного автомобіля.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що автомобіль «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, номер кузова 1 НОМЕР_3 , він вимушений був продати, опинившись у скрутному матеріальному становищі з двома дітьми, які з 2014 року по серпень 2018 року проживали з ним та були на повному його утриманні, тому одержані кошти за автомобіль він витратив в інтересах та на потреби сім`ї і позивачка знала та погодилась на продаж даного автомобіля. Крім того, автомобіль було відчужено під час шлюбу, оскільки про свій остаточний намір розірвати шлюб позивачкою було заявлено лише у 2016 році.

При вирішенні справи судом невірно встановлено вартість спірних автомобілів та не взято до уваги зроблені відповідачем ще у 2016 році звіти про незалежну оцінку майна, під час проведення якої надавалися на огляд експерту саме ті автомобілі, на які посилається позивачка, вартість яких оцінена значно менше, ніж висновком експертизи.

При поділі спільного майна судом не враховано відсутність у нього спроможності виплатити позивачці грошову компенсацію в розмірі 612177,44 грн., що становить для нього надмірний тягар.

Також судом не вирішено питання про припинення права власності позивачки на спірний автомобіль «Nissan-Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску та припинення права власності відповідача на автомобіль «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, оскільки позивачкою такої вимоги не ставилося, тобто фактично судом не вирішено питання розподілу майна подружжя та за позивачкою залишається право власності на майно та право на одержання грошової компенсації за дане майно.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що з 10 лютого 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2016 року, що набрало законної сили 06 травня 2016 року.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час перебування сторін у шлюбі було придбано автомобілі «Nissan-Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 НОМЕР_3 , які зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 .

Згідно звітів №№ 765, 766 від 30 листопада 2016 року про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірних автомобілів на час проведення оцінки становить: автомобіля «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , - 303200 грн., автомобіля «Nissan-Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , - 54400 грн.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 1376-1378 від 28 вересня 2018 року ринкова вартість автомобілів на день подачі позову до суду, тобто 15.07.2016 року, становить: автомобіля «Nissan-Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 - 116215,83 грн.; автомобіля «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , - 448516,47 грн.; автомобіля «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , - 1556655,52 грн.

Також встановлено, що за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27 січня 2016 року автомобіль «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , відповідачем ОСОБА_1 було відчужено за 100 000 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки відповідачем по справі не спростовано презумпцію виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте у шлюбі, висновки суду першої інстанції про визнання автомобіля «Nissan-Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 70-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частина третя статті 372 ЦК України).

Згідно статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Суд першої інстанції, здійснюючи поділ між сторонами в натурі спірного майна, яке відповідно до частини другої статті 183 ЦК України належить до неподільних речей, в межах заявлених позовних вимог присудив автомобіль «Nissan Х-Trail» позивачці та автомобіль «Nissan-Maxima» - відповідачу, що останнім по суті не заперечується, проте, при цьому суд не вирішив питання щодо припинення права спільної часткової власності на це майно відповідно до закону, що унеможливлює реалізацію сторонами їхніх прав.

В цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом внесення у резолютивну частину судового рішення доповнень про припинення права іншого співвласника на належну йому частку у спірному майні з присудженням відповідної грошової компенсації вартості цієї частки.

Визначаючи розмір грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобілів, згоду на одержання якої надано сторонами, апеляційний суд враховує висновок судової автотоварознавчої експертизи № 1376-1378 від 28 вересня 2018 року, який відповідає вимогам статей 76-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності і достатності доказів, є належним способом доказування та не спростований відповідачем.

В частині присудження позивачці грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, в розмірі 778 327,76 грн. та, як наслідок, визначення остаточної суми грошової компенсації їй вартості спірного майна в розмірі 612177,44 грн., рішення місцевого суду не ґрунтується на вимогах закону та фактичних обставинах справи і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно частин другої, четвертої статті 369 ЦК України у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобілю «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 від 27 січня 2016 року було укладено відповідачем ОСОБА_1 під час шлюбу сторін, відповідно до вказаних правових норм вважається, що він діяв за згодою другого з подружжя - позивача ОСОБА_2 , даний договір, як оспорюваний правочин, не визнаний судом недійсним та таких позовних вимог сторонами не заявлено, підстав для здійснення поділу даного майна та стягнення на користь позивачка грошової компенсації не має.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання автомобілю «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, апелянтом фактично не оскаржується, і підстав для його скасування колегією суддів не вбачається.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року в частині поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, змінити, доповнивши резолютивну частину рішення наступним.

Припинити право ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля «Nissan Х-Trail», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 448516,47 грн. з присудженням йому грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на даний автомобіль у розмірі 224258,24 грн.

Припинити право ОСОБА_2 на 1/2 частку автомобіля «Nissan-Maxima», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 116215,83 грн. з присудженням їй грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на даний автомобіль у розмірі 58107,92 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 612177,44 грн. рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «Chevrolet Express LT», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3935,36 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, та 237,05 грн. судових витрат понесених зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5419,68 грн.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна