Справа №295/327/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м. Житомир

Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )до ОСОБА_2 (місце проживання відповідачів: АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості по аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в розмірі 7319,26 грн., одноразовим платежем або зменшити частку у спадковому майні на користь неповнолітньої та зняти арешт з 1/2 квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

З позовної заяви вбачається, що позивачем не дотриманні норми цивільного процесуального права України, чинного на день звернення позивача до суду, а саме ст. 175 ЦПК, де зазначено, що позовна заява повинна містити:

- п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини справи, зокрема:

? відсутні дані про належність квартири за адресою: АДРЕСА_2 , (витяги з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно) на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 ;

?відсутні дані про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства мотивувальна частина позовної заяви повинна містити фактичні обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Тобто, у мотивувальній частині викладається спосіб судового захисту, який просить застосувати суд позивач для захисту його права, а у прохальній частині має йтися про предмет позову, позивач повинен конкретно сформулювати матеріально-правову вимогу, яку він адресує відповідачу та з приводу вирішення якої просить суд постановити рішення.

Як вбачається з позовної заяви вимоги позивачем зазначені альтернативні, що є недопустимим.

Позовна вимога про зняття арешту з майна може бути пред`явлена власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 роз`яснено, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позовні вимоги до про зняття арешту пред`явлено до ОСОБА_2 , що не є належним відповідачем по справі, а відтак, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги шляхом встановлення кола осіб по справі та визначити їх процесуальний статус.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За змістом ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленихпорядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 якого за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.).

Позивачем не сплачено судовий збір відповідно до заявленої позовної вимоги про зняття арешту з 1/2 квартири, а відтак, позивач повинен сплатити судовий збір та надати суду підтвердження відповідної сплати.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Долучені позивачем до позовної заяви копії письмових доказів не засвідчені відповідно до вимог Національного стандарту України. Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів Згідно з оригіналом, назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 ЦПК України позивач має право в позовній заяві заявити клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, якщо такий розгляд допускається цим Кодексом.

Клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, інших клопотань, заяв у письмовій формі одночасно з поданням позову до суду позивачем подано не було ( в позовній заяві не міститься).

Отже, як вбачається з матеріалів справи позивачем не дотримано вищезазначених норми ЦПК України.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості по аліментах - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя