Справа № 642/299/20
Провадження № 2/643/541/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В. розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», діючий за довіреністю Жила П ОСОБА_3 С ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, у якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № МТ708/031/2008 від 22.02.2008 року у розмірі 1 061 807,20 грн. (у тому числі: 424 224,63 грн. - заборгованість за кредитом, 106 678,97 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, 530 903,60 грн. - пеня) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час проведення торгів щодо відчуження предмету іпотеки.

Передати предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ) на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.

Стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього,своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищенаведеного, у доданих до позовної заяви копіях письмових доказів позивачем (його представником) не засвідчено належним чином всі додатки до позовної заяви, подані у копіях із зазначенням дати засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем за подачу позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки був сплачений судовий збір у сумі 2102 грн. як за вимогу немайнового характеру.

Один з висновків, який кардинально змінив судову практику. До нього вважалося, що кредитор, який подав позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, при зверненні до суду з новим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки повинен сплатити судовий збір, як за немайнову вимогу. Це було обумовлено тим, що за подачу позову про стягнення боргу кредитор вже сплатив судовий збір, як за майнову вимогу, а позов про звернення стягнення є тим же стягненням боргу, проте, за рахунок конкретно визначеного майна.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові № 907/9/17 від 26.02.2019 року відступила від вищезазначеної практики та постановила, що за подачу позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки слід сплачувати судовий збір, як за майнову вимогу, в незалежності від того чи є судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивачем необхідно сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 2102 грн та не більше 735 700 грн.

Ціна позову зазначена 505 000 грн., у зв`язку з чим судовий збір повинен складати 7 575 грн. Оскільки позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 2102 грн., необхідно доплатити судовий збір у сумі 5 473 грн. та надати відповідно оригінал платіжного доручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Кошти за оплату судового збору повинні бути перераховані за реквізитами: отримувач коштів: ГУК Холодногірського р-ну м. Харкова, код отримувача: 37999696, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0020006, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

В порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у прохальній частині позову не зазначений конкретний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно п. 6.4 ст. 6 Договору іпотеки визначено, що сторони дійшли згоди, що Іпотекодержатель має право самостійно обрати способи позасудового врегулювання, визначені у п.п. 6.4.1, 6.4.2 зазначеного Договору.

Крім того, у позові зазначено, що на теперішній час Іпотекодержателем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації її на прилюдних торгах через органи виконавчої служби (приватного виконавця).

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Згідно з частиною першою статті 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Реалізація заставленого майна має ряд особливостей, враховуючи існування спеціальних законів, зокрема, «Про іпотеку», «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у яких чітко передбачені дії виконавця для реалізації обтяженого майна. Заставне майно повинно бути арештоване виконавцем на загальних підставах, про що повідомляється застоводержатель, відмінний від стягувача (частина 4 статті 50, частина 3 статті 51 Закону).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Одним з найпоширеніших видів застави є іпотека.

Закон України «Про іпотеку» передбачає три способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду (судовий спосіб звернення стягнення); на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (обидва позасудові).

Однією з основних перепон у швидкому вирішенні спорів даної категорії є питання визначення початкової ціни реалізації предмету іпотеки. Відповідно до попередньої правової позиції вищих судів: зазначення початкової ціни реалізації предмету іпотеки є обов`язковим компонентом судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі на прилюдних торгах і вона має бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Наразі Велика Палата Верхового Суду дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень (постанова у справі № 235/3619/15-ц від 21 березня 2018 року).

В іншій постанові від 27 червня 2018 року у справі № 372/3785/15-ц Верховний Суд вказав на правомірність визначення судом початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Тобто, Велика Палата Верхового Суду фактично поставила під сумнів необхідність проведення судової експертизи під час судового процесу, перенісши цю процедуру на стадію виконавчого провадження та залишивши при цьому можливість для суду не зазначати початкову ціну реалізації предмету іпотеки у судовому рішенні.

Таким чином, прохальну частину позову необхідно конкретизувати та у позові зазначити причини неможливості залучення в порядку статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» саме у виконавчому провадженні виконавцем експерта суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна на етапі його підготовки до реалізації.

На підставі вищевикладеного, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки, а саме надати належним чином засвідчені копії письмових доказів; надати оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 5 473 грн., уточнити прохальну частину позову, виклавши відповідно до вимог діючого законодавства та обгрунтувати позов в частині неможливості залучення в порядку статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем експерта для проведення оцінки майна на етапі його підготовки до реалізації.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, його позов слід залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки протягом 5-ти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у вказаний в ухвалі строк вимог, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов