Справа № 640/4768/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря Болибок С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Радченко Вікторії Юріївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника ТОВ Вердикт Капітал» Радченко В.Ю., про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 по справі № 640/4768/15-ц було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № CL700/1334/2006.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю«ОТП Факторинг Україна» 26.09.2018 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № CL700/1334/2006.

Представник ТОВ Вердикт Капітал» Радченко В.Ю. зазначила, що відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, посилаючись на пункти 1,2 частини першої статті 512 ЦК України, вказала, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Також зазначила, що без зміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки учасників процесу суду не відомі, що відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно з ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення..

Вимогами ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до ст.512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок зміни кредитора у зобов`язанні визначений в статті 516 цього Кодексу. Так, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 по справі № 640/4768/15-ц було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 25.10.2006 у виді тіла кредиту у розмірі 218 154 грн. 56 коп., пеню у розмірі 218 154 грн. 00 коп. (а.с. 84-88).

21.08.2015 ухвалою Апеляційного суду Харківської області, апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 залишено без змін (а.с. 109-110).

Рішення суду набрало законної сили та на теперішній час відомостей про виконання в матеріалах справи немає.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю«ОТП Факторинг Україна» 26.09.2018 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стає кредитором за кредитними договорами. За цим договором ТОВ «Вердикт Капітал» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором № CL700/1334/2006 (відповідно до Додатку 1 Договору факторингу № 5-09/18 від 26.09.2018).

У постанові Верховного суду України від 20.11.2013 по справі № 6-122цс13 суд дійшов правового висновку про те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Правова позиція Верховного суду України обґрунтована тим, що виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, ст.378 ЦПК України,ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 № 16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, № 60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі «Soering проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вказана заява про заміну стягувача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.57,258,259,353,442 ЦПК України, 512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 по справі № 640/4768/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL700/1334/2006 від 25.10.2006 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Заявник ТОВ «Вердикт Каптіал», , адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б,

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28, корп. Д,

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали виготовлений 17.08.2020 року.

Суддя С.А. Колесник