Справа № 315/859/20
Номер провадження № 2/315/322/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сухової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», подану через представника - адвоката Сечка Сергія Володимировича, до ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 року позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» через адвоката Сечка С.В. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.03.2014 року приблизно о 14 год. 30 хв. в м. Гуляйполе по вул. 9 Січня сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: 1) «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (Відповідач); 2) «Hyundai І 30» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 (Потерпіла). Відповідно до Вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17.03.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження.

Як слідує далі з позову, на момент ДТП між позивачем та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ від 24.04.2013 року № АЕ/0958852, за яким позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_1 . Ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану майну за Полісом становить 50 тис. грн..

Далі позивач зазначив, що на підставі повідомлення про настання страхової події від 11.03.2014 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 05.03.2015 року, звіту №220 від 29.04.2014 року, складеного страхового акту №5686В/08/2015 від 24.03.2015 року, ПрАТ «СГ «ТАС» в межах ліміту Полісу, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 41 300 (сорок одна тисяча триста) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування.

Згідно вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17.03.2015 року, ступінь вини учасників ДТП становить: ОСОБА_1 - 90 %, ОСОБА_2 -10 %, у зв`язку з чим, виплату страхового відшкодування було проведено у розмірі 90 %. Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування: (47 000,00 грн. х 90 %) - 1000 грн. 00 коп.(франшиза) = 41 300 грн. 00 коп..

Як зазначено в позові, в порядку досудового врегулювання спору відповідачу було направлено лист-претензію №1181 /ТАС від 24.07.2015 року. Відповідачем було визнано борг та сплачено суму у розмірі 8 500 грн. 00 коп., останній платіж здійснено 05.10.2019 року. Залишок боргу у розмірі 32 800 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. ним сплачено не було. Таким чином, оскільки відповідачем було визнано свою вину та частково сплачено борг, відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Прохають стягнути з відповідача на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 32 800 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. та сплачений судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Представник позивача адвокат Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 43-45).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, 10.08.2020 року подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 38).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, при проведенні підготовчого судового засідання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

08.03.2014 року о 14 год. 30 хв. в м. Гуляйполе по вул. 9 Січня сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та «Hyundai І 30» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 .. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої отримав механічні пошкодження (а.с. 3).

Відповідно до копії вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17.03.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України. При оцінці обставин по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ступінь вини учасників ДТП складає 90 % - водія ОСОБА_1 та 10 % - водія ОСОБА_2 .. Також було встановлено, що під час ДТП водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4-10).

Між позивачем та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ від 24.04.2013 року № АЕ/0958852, за яким позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_1 . Ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану майну за Полісом становить 50 тис. грн. (а.с. 11, 12).

На підставі повідомлення про настання страхової події від 11.03.2014 року (а.с 13-14), заяви про виплату страхового відшкодування від 05.03.2015 року (а.с. 15), звіту №220 від 29.04.2014 року (а.с. 16), складеного страхового акту №5686В/08/2015 від 24.03.2015 року (а.с. 17), ПрАТ «СГ «ТАС» в межах ліміту Полісу, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 41 300 (сорок одна тисяча триста) грн. 00 коп. представнику потерпілого Горпиничу А.П., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування (а.с.24).

В порядку досудового врегулювання спору відповідачу було направлено лист-претензію №1181 /ТАС від 24.07.2015 року (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було визнано борг та сплачено суму у розмірі 8 500 грн. 00 коп., останній платіж здійснено 05.10.2019 року. Залишок боргу у розмірі 32 800 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. ним сплачено не було.

Таким чином, оскільки відповідачем було визнано свою вину та частково сплачено борг, відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Вирішуючи справу суд керується наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 27 цього Закону до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями п. 36.1 ст. 36 зазначеного Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 цього Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Згідно пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено те, що позивачем виплачено страхове відшкодування на суму 41 300 грн. 00 коп., відповідачем протилежного не доводилося. Крім того, також встановлено, що відповідачем було частково сплачено 8 500 грн. 00 коп. боргу перед позивачем.

Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем не сплачена сума страхового відшкодування в повному обсязі, тому вимога про стягнення страхового відшкодування в сумі 32 800 грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що в розглядуваному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», подану через представника - адвоката Сечка Сергія Володимировича, до ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 04.10.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (Адреса: 03062, м. Київ, прос. Перемоги, буд. 65, Код , р/р НОМЕР_5 , в ПАТ "ПРИВАТБАНК", м. Київ, МФО 380269) суму страхового відшкодування в розмірі 32 800 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 04.10.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (Адреса: 03062, м. Київ, прос. Перемоги, буд. 65, Код , р/р НОМЕР_5 , в ПАТ "ПРИВАТБАНК", м. Київ, МФО 380269) сплачений судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп..

Рішення повністю складене 14.08.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько