Постанова

Іменем України

22 липня 2020 року

м. Київ

справа №185/4565/17

провадження № 61-31115 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач)

суддів: Грушицького А.І., ,Мартєва С.Ю., Петрова Є.В., Штелик С.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у складі суддів Пономарь З.М., Баранніка О.П., Посунся Н.Є.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (Далі - ТОВ «Авто Просто») про визнання недійсними пункту 2.1, пункту 2.2. статті 2, пункту 3.2 статті 3 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди №362516 від 11 липня 2011 року (пункт 2.1, 2.2 розділу ІІ додатку № 2 угоди № 362516 від 11 липня 2011 року - поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування груп. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку № 1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто постачальником на день укладення угоди. Пункт 3.2 ст. 3 ІІ додатку № 2 угоди № 362516 від 11 липня 2011 року - розмір авансових внесків розраховується до Поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати, встановлено порядок розподілення авансових внесків в рахунок несплачених повних внесків), укладеної між сторонами та встановлення за ним права здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 18 жовтня 2013 року в сумі 132 800 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 липня 2011 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено Угоду № 362516 про покупку автомобіля марки Chevrolet Aveo вартістю 89920 грн. При укладенні Угоди продавець-консультант ТОВ «Авто Просто» запевнив, що Угода цілком законна і вигідна для позивача.

Зазначив, що він не знав, що ціна автомобіля з кожним місяцем зростатиме, навіть коли він отримає автомобіль, він буде вимушений з кожним місяцем платити все більшу суму.

Вважав, що при укладенні Угоди відповідач використав нечесну підприємницьку практику, ввів його, як споживача, в оману, застосував підміну понять «ціна автомобіля» та «поточна ціна автомобіля», порушив принцип рівності сторін договору, учасником якого є він, умови угоди вважає несправедливими, такими, що порушують принцип добросовісності, внаслідок чого утворився істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачеві.

Зазначив, що спірна угода містить ознаки, зазначені в частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (несправедливі умови договору), а тому такі умови угоди, а саме пункт 2.1 та пункт 2.2. статті 2 та пункт 3.2 статті 3 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди від 11 липня 2011 просить визнати недійсними та визнати за ним право здійснювати щомісячний платіж за автомобіль еквівалентний сумі платежу станом на 18 жовтня 2013 року в сумі 132 800 грн. 00 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана угода укладена з додержанням вимог чинного законодавства.

Також суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже звертався до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача щодо встановлення фіксованого щомісячного платежу за автомобіль, розрахованого з вартості автомобіля на момент отримання 18 жовтня 2013 року в сумі 132 800 грн. 00 коп., відповідно до Угоди, яка оскаржується в даній справі, з посиланням на порушення Закону України «Про захист прав споживачів» та рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» у задоволенні позовних вимог відмовлено, вказаним преюдиційним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 не довів несправедливих умов, які б свідчили про порушення його прав як споживача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року скасовано, визнано недійсним у додатку № 2 до укладеної 11 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» угоди пункт 2.1 та пункт 3.2 в частині першого речення щодо розрахунку розміру авансових внесків відповідно до дійсної на момент оплати поточної ціни автомобіля.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що преюдиційного значення для вирішення даного спору рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року не має, оскільки предметом позову по даній справі є недійсність окремих умов договору та вартість переданого споживачу автомобіля.

Крім того судом зазначено, що наявні підставі для визнання недійсним пункту 2.2 додатку № 2 до угоди сторін, оскільки у ньому констатується розмір ціни автомобіля інший ніж фактично переданого споживачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20 квітня 2018 року ТОВ «Авто Просто» до Верховного Суду подано касаційну скаргу, підписану представником Гутварьовою Н. В., на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У липні 2018 року справу № 185/4565/17 передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відзив на касаційну скаргу

08 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив від ОСОБА_1 у якому заявник посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення просить залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що, умови надання позивачу послуг на підставі Угоди та інформація про ці послуги викладені ретельно та ясно в Угоді та Додатках до неї, у зв`язку із чим позивач мав повні та достовірні відомості про послуги ТОВ «Авто Просто» та порядок їх надання.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11 липня 2011 року, між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено Угоду № 362516, предметом якої є надання Учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання Автомобіля. Угода укладається шляхом підписання Сторонами Угоди, Додатку №1 та Додатку№2, які є невід`ємними частинами Угоди. Терміни, що використовуються в Угоді та Системі Авто Так, визначаються в Додатку №2 до Угоди.

Статею 3 Угоди визначені обов`язки відповідача, відповідно до якої ТОВ «Авто Просто» надає учаснику системи наступні послуги в порядку і строки, визначені Угодою, включаючи, але не обмежуючись: включення учасника до системи Авто Просто шляхом підписання даної угоди; формування груп для придбання Автомобіля; включення учасника до групи придбання Автомобіля.

Згідно пункту 2.1, 2.2 розділу ІІ додатку № 2 угоди № 362516 від 11 липня 2011 року, поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто постачальником. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку № 1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто постачальником на день укладення угоди.

Відповідно до пункту 3.2 статті 3 ІІ додатку № 2 угоди № 362516 від 11 липня 2011 року розмір авансових внесків розраховується до Поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати, встановлено порядок розподілення авансових внесків в рахунок несплачених повних внесків .

В Додатку №1 до УГОДИ № 362516 вказано яку марку автомобіля та по якій ціні позивач має намір придбати - Chevrolet Aveo вартістю 89920 грн.

В статті 7 Додатку №2 до Угоди №362516 зазначено, що Учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки /та моделі Автомобіля, зазначених в Додатку №1, із модельного ряду, запропонованого Постачальником для системи Авто Так.

18 жовтня 2013 року позивач отримав автомобіль ЗАЗ VIDA SF4850, що визнається сторонами, та відповідно до частини 1 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягає доказуванню.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) визначено засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Згідно частин першої-третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.

У частині п?ятій цієї статті Закону визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 зроблені такі висновки: «Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині 2 статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві».

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності всіх трьох необхідних умов визнання умов несправедливими згідно статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про укладення оскаржуваної угоди з дотриманням норм чинного законодавства.

На зазначене суд апеляційної інстанції уваги не звернув у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про визнання недійсним пункту 2.1 та пункт 3.2 в частині щодо розрахунку розміру авансових внесків відповідно до дійсної на момент оплати поточної ціни автомобіля

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи справу, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки судом апеляційної інстанції безпідставно скасовано судове рішення місцевого суду, яке відповідає закону, то рішення апеляційного суду необхідно скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 413 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року скасувати.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді:

А.І. Грушицький

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик