Справа № 750/480/20
Провадження № 2/750/461/20
У Х В А Л А

05 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Супруна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Чернігівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

третя особа Ніжинський дитячий будинок-інтернат,

в с т а н о в и в :

21 січня 2020 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилом частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За визначенням статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

З викладеного убачається, що правило частини першої статті 28 ЦПК України щодо права пред`являти позови також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача стосується виключно фізичних осіб, оскільки у відношенні юридичних осіб у цивільному процесуальному законодавстві застосовується поняття «місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (частина друга статті 27 ЦПК України).

Таким чином, даний позов підлягає розгляду судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви N 29458/04 та N 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС У країни в Черкаській області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Лисянського районного суду Черкаської області.

За таких обставин, дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин справу слід передати на розгляд до Лисянського районного суду Черкаської області.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 31, 261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Передати справу №750/480/20 (провадження №2/750/461/20) за позовом Чернігівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на розгляд Лисянському районному суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя