УХВАЛА

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 766/15034/16-ц

провадження № 61-10799ск20

Верховний Суд у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства і прокуратури,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Херсонській області в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні від 11 листопада 2015 року, стягнути на його користь грошові кошти у сумі 129 800,00 грн шляхом списання коштів з рахунку відповідача - Головного управління Національної поліції в Херсонській області та грошові кошти у сумі 225 900,00 грн шляхом списання коштів з рахунку відповідача - прокуратури Херсонської області, а в разі відсутності у зазначених державних органів відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів у підтвердження своїх доводів щодо незаконності рішень, дій або бездіяльності органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури у кримінальному провадженні щодо нього як щодо потерпілого, та зважаючи, що позивач не надав суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про завдання йому посадовими особами прокуратури моральної шкоди і вчинення щодо нього неправомірних дій процесуальним керівником при наведених ним обставинах, тому відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди.

22 липня 2020 року ОСОБА_1 подав електронною поштою до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстнації.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

В пункті 8 статті 129 Конституції України зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі становить 355 700,00 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. Однак, таких доводів касаційна скарга не містить.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Досить важливим є те, що правове регулювання та застосування норм матеріального права у відносинах, які склалися між учасниками даного спору не представляють складності, суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами справи та правовідносинами; правовим регулюванням спору, справа не представляє значної складності, а відтак не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2020 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства і прокуратури.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик