12.08.2020 Єдиний унікальний номер 205/6014/20
Провадження № 2/205/2270/20
У Х В А Л А

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Одночасно, представником позивача ОСОБА_3 було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, також зазначила, що за теперішній календарний 2020 рік позивач доходів не отримувала.

Розглянувши заяву та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при розстроченні сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан позивача.

Разом з тим, самі по собі відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, надані позивачем, не свідчить про те, що у ОСОБА_1 відсутні інші джерела доходу.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Таким чином, підстави для звільнення чи відстрочення від сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою в її доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.