Справа № 461/256/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2693/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Жукровська Х.І.,

з участю стягувача ОСОБА_1 , представника Личаківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Дробного А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Радченка В.Є., у справі за поданням ОСОБА_4 - заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, перейменованого в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ОСОБА_4 як заступник начальника Личаківського відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яке на даний час перейменовано в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

В поданні зазначав, що на виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 57148187 з виконання виконавчого листа № 463/1855/15 ц, виданого Личаківським районним судом м. Львова про встановлення ОСОБА_1 графіку побачень з донькою ОСОБА_5 , які необхідно здійснювати в присутності матері ОСОБА_2 виключно в громадських місцях згідно встановленого графіку.

06.09.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження. 05.12.2018 р. та 09.12.2018 року виконавцем проведено перевірку виконання рішення суду за результатами якої складено акт державного виконавця про невиконання боржником вимог державного виконавця та рішення суду. На підставі складених актів державним виконавцем винесено постанови про накладення на боржника штрафів у розмірах 1 700 грн. та 3 400 грн. Станом на 22.12.2018 року рішення суду боржником не виконано. У зв`язку з тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року подання заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ач М.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №463/1855/15ц від 31.10.2016 року, виданим Личаківським районним судом м.Львова про встановлення ОСОБА_1 графіку побачень з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які здійснювати в присутності матері ОСОБА_2 виключно в громадських місцях:

у період з 01 червня по 30 вересня включно кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 14.00 год. до 18.00 год.;

- другу та четверту неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год.;

- щосереди з 14.00 год. до 18.00 год.;

у період з 01 жовтня по 31 травня кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 15.00 год. до 17.00 год.;

- другу та четверту неділю місяця з 15.00 год. до 17.00 год.;

- щосереди з 15.00 год. до 17.00 год.;

щороку: 19 грудня та 21 грудня з 15.00 год. до 17.00 год.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2019 року оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Вважає ухвалу постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, такою, що не відповідає чинному законодавству, нормам моралі та без врахування інтересів дитини.

Зазначає, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.12.2015 року, надано дозвіл малолітній дитині апелянта та тимчасовий виїзд за кордон терміном на три роки без згоди та супроводу батька та встановлено останньому графік побачення з дитиною. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.02.2014 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із її матір`ю ОСОБА_2 за місцем проживання матері. На даний момент апелянт та їх малолітня донька з 2015 року проживають у Франції. Окрім того, на даний час рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2019 року в справі № 463/6859/18, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду, матері дитини надано, а фактично продовжено дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька. Відтак, законний термін перебування дитини за кордоном з її матір`ю продовжено на новий строк.

Мати на даний час опікується і другою малолітньою дитиною. Обоє дітей мають місце проживання у Франції. У батьків та дітей склався свій уклад життя, зокрема і сімейний. Батько та друга дитина апелянта є громадянами Французької Республіки. Розрив вказаних сімейних стосунків, тобто виїзд матері з однією із дітей або з двома або виїзд усієї сім`ї в Україну та налагодження нового побуту є неспівмірним із інтересами батька дитини для забезпечення йому побачень із донькою у визначені судом періоди. Враховуючи вік та стать дитини, а також те, що вона фактично з народження постійно проживає виключно з матір`ю, між ними існує тісний соціальний зв`язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, з врахуванням тих обставин, що є рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю, яке набрало законної сили, таке обмеження є незаконним.

Звертає увагу на те, що у справі № 463/6015/18 апелянт направляла пропозицію щодо примирення та з графіком зустрічей (спілкування) ОСОБА_1 з ОСОБА_5 у м. Львові, однак стягував виключно у власних інтересах жодним чином не відреагував на спробу апелянта до примирення, на бажання матері забезпечити за власний рахунок їхнє спілкування з малолітньою ОСОБА_5 . Окрім того, постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі №463/1323/16-ц встановлено, що вкрай несприятливими наслідками для малолітньої ОСОБА_5 буде вимушена необхідність повністю змінити своє соціальне становище та зв`язки виключно для забезпечення участі у її вихованні батька, який відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про охорону дитинства» та положень Конвенції про контакт з дітьми не позбавлений можливості брати таку участь під час проживання дитини за кордоном.

Зазначає, що відносини спірних питань малолітньої ОСОБА_6 є динамічними. Рішення 2015 року з графіком побачень не враховує цієї динаміки, щодо навчального процесу дитини, її вподобань та побажань, її віку, інтересів та інше. Саме тому, визначаючи графік побачень ОСОБА_1 з малолітньою Анною необхідно рахувати, в першу чергу, інтереси дитини, з врахуванням її графіку навчання та відпочинку. Вказує, що жодних перешкод у побаченнях матір`ю дитини чи іншими особами в межах визначених вказаним рішенням стягувачу не чинилось. Апелянт намагалась створити всі умови для побачень ОСОБА_1 разом із дитиною у Республіка Франція, оскільки рішенням суду не визначено громадського місця виключно на території України.

Ухилення від виконання рішення суду з боку апелянта не встановлено.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання заступника начальника Личаківського відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ач М.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , суд виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, чим порушує права стягувача у вказаному виконавчому провадженні на побачення з донькою ОСОБА_5 . Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.07.2015 р. підтверджується актом державного виконавця від 05.12.2018 р., постановою про накладення штрафу від 05.12.2018 р., актом державного виконавця від 09.12.2018 р., постановою про накладення штрафу від 10.12.2018 р.

Суд зазначив, що саме по собі отримання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України, в тому числі до Французької Республіки, з малолітньою дитиною без згоди (нотаріально посвідченої заяви) та супроводу батька у супроводі матері, - не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.07.2015 р. про встановлення ОСОБА_1 графіку побачень з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері ОСОБА_2 , виключно в громадських місцях.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов до нього з порушенням норм процесуального права та матеріального права.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

1. Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

2. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

3. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч. 1 статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених ч. 10 статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

5. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

6. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

7. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому ст. 63 цього Закону.

Отже, наведеними положеннями Закону чітко передбачено порядок і спосіб виконання судового рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Судом встановлено, що на виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 57148187 з виконання виконавчого листа № 463/1855/15 ц, виданого Личаківським районним судом м. Львова про встановлення ОСОБА_1 графіку побачень з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які здійснювати в присутності матері ОСОБА_2 виключно в громадських місцях:

у період з 01 червня по 30 вересня включно кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 14.00 год. до 18.00 год.;

- другу та четверту неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год.;

- щосереди з 14.00 год. до 18.00 год.;

у період з 01 жовтня по 31 травня кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 15.00 год. до 17.00 год.;

- другу та четверту неділю місяця з 15.00 год. до 17.00 год.;

- щосереди з 15.00 год. до 17.00 год.;

щороку: 19 грудня та 21 грудня з 15.00 год. до 17.00 год.

06.09.2018 р. головним державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області Турко Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57148187 на підставі вищевказаного виконавчого листа.

26.09.2018 року постановою заступника начальника відділу Личаківського ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області встановлено час та визначено місця побачення стягувача з дитиною, оскільки рішення не дає можливості чітко встановити місце, де мають зустрітись сторони виконавчого провадження. Враховуючи заяву стягувача від 19.09.2018 року та пояснення представника боржника від 19.09.2018 року щодо місця побачення з дитиною, а також враховуючи всі інші рішення, які були прийняті державним виконавцем визначено наступні місця зустрічі побачень з дитиною:

у період з 01 червня по 30 вересня включно кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 14.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі м. Львів, вул. Винниченка, 1 - у приміщенні Львівської обласної бібліотеки для дітей;

- другу та четверту неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі м. Львів, вул. Винниченка, 1 - у приміщенні Львівської обласної бібліотеки для дітей.

- щосереди з 14.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі м.Львів, вул.. Личаківська, 99 у приміщенні Личаківського будинку дитячої та юнацької творчості;

у період з 01 жовтня по 31 травня кожного року:

- першу та третю суботу місяця з 15.00 год. до 17.00 год., місце зустрічі м. Львів, вул. Винниченка, 1 - у приміщенні Львівської обласної бібліотеки для дітей;

- другу та четверту неділю місяця з 15.00 год. до 17.00 год., - місце зустрічі м. Львів, вул. Винниченка, 1 - у приміщенні Львівської обласної бібліотеки для дітей;

- щосереди з 15.00 год. до 17.00 год. м. Львів, вул. Личаківська, 99 у приміщенні Личаківського будинку дитячої та юнацької творчості;

щороку: 19 грудня та 21 грудня з 15.00 год. до 17.00 год.

Актом державного виконавця від 05 грудня 2018 року про проведення перевірки на предмет виконання рішення суду, встановлено, що побачення, яке мало відбутись 05.12.2018 року о 15:00 год. за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 99 у приміщенні Личаківського будинку дитячої та юнацької творчості не відбулось. Особи, залучені до проведення виконавчих дій прибули у зазначене місце для побачення та очікували до 16:00, проте боржник не з`явилась, явку дитини та побачення стягувача з дитиною не забезпечила, чим не виконала рішення суду та постанову державного виконавця.

Одночасно згідно заяви, адресованої ОСОБА_2 . Личаківському відділу ДВС, остання повідомила, що донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в Республіка Франція в м. Париж, де проживає на законних підставах разом з матір`ю та своєю сім`єю і проходить навчання в загальноосвітній школі. У акті дана інформація відображена.

Постановою від 05.12.2018 року згідно Акту від 05.12.2018 року на ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 1 700 грн.

Актом державного виконавця від 09 грудня 2018 року встановлено, що побачення, яке мало відбутись 09.12.2018 року о 15:00 год. за адресою м. Львів, вул. В.Винниченка, 1 у приміщенні Львівської обласної бібліотеки для дітей не відбулось. Особи, залучені до проведення виконавчих дій прибули у зазначене місце для побачення та очікували до 16:00, проте боржник не з`явилась, явку дитини та побачення стягувача з дитиною не забезпечила, чим не виконала рішення суду та постанову державного виконавця.

У зв`язку з чим постановою від 10.12.2018 року згідно Акту від 09.12.2018 року на ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 3 400 грн.

Із наведеного слідує, що державним виконавцем вживались заходи щодо виконання судового рішення немайнового характеру, однак, такі не могли бути здійснені по причині відсутності боржника на території України, так, як встановлено судом остання проживає на законних підставах у м. Парижі Республіка Франція з 2015 року, де дитина відвідує навчальний заклад, що є поважною причиною невиконання рішення суду, а відтак не може вважатись ухиленням від виконання такого.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

В розумінні цієї норми ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тобто під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до норм статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Із змісту заяви боржника ОСОБА_2 , адресованої державному виконавцю, із проханням припинити перевірки на наявність побачень з донькою, оскільки її донька ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 р. перебуває у Республіції Франція у м.Париж, де проживає на законних підставах і проходить обов`язкове навчання в загальноосвітній школі, слід дійти висновку, що рішення суду не виконувалось по об`єктивній та поважній причині, а саме відсутності боржника ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 на території України та проживанням і навчанням дитини у загальноосвітній школі на території Французької Республіки у місті Парижі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні жодні докази, які підтверджують одержання боржником ОСОБА_2 усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, які передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, документів, доданих до подання, а також доказів, що остання ухиляється від виконання зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відсутні, оскільки обов`язковою умовою застосування вказаного обмеження є саме невиконання рішення без поважної причини,ухилення від виконання такого. Однак, як вбачається із матеріалів справи, подання заступника начальника відділу Личаківського ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області про тимчасове обмеження права ОСОБА_2 на виїзд за межі України, обґрунтування невиконання рішення суду боржником без поважних причин взагалі не містить.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах судового провадження відсутні будь-які докази свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, коли вона мала змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робила цього без поважних причин; відсутні відомості про обізнаність боржника про строки його добровільного виконання; про направлення до суду подання щодо встановлення відносно боржника тимчасового обмеження у праві виїзду.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за навмисне та свідоме ухилення від їх виконання і на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, враховуючи відсутність доказів того, що боржник свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції буди відсутні підстав для задоволення подання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність визначених ст. 376 ЦПК України підстав для її задоволення і скасування ухваленого судового рішення із постановленням нового про відмову у задоволенні подання ОСОБА_4 , як заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, перейменованого в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні подання ОСОБА_4 - заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, перейменованого в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню відповідно до положень ст.389 ЦПК України не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.