Справа № 502/847/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 , Кілійської міської ради

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, яка належала спадкодавцю; житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 , який його збудував, був зареєстрований та проживав в ньому до дня своєї смерті. Перед смертю ОСОБА_4 все своє майно заповідав позивачу. Після смерті ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа та видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але тільки на земельну ділянку розміром 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 за спадкодавцем оформлено не було, то і відповідного свідоцтва про право на спадщину позивач не отримав. Тобто позивач фактично як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок позивач не має змоги, оскільки не має правовстановлюючих документів на житловий будинок. Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Інший спадкоємець першої черги рідний брат позивача ОСОБА_3 спадщину не приймав.

Представником позивача було надано клопотання, відповідно до якого він просив розглянути справу та задовольнити позов без його присутності та присутності позивача.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути справу без його присутності, заперечень щодо задоволення позову міська рада не має, оскільки визнає позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути та задовольнити позов, без його присутності, позовні вимоги визнає.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кілійським р-ЗАГС Ізмаїльської області та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31.10.1958 р. виданого в м. Кілія Рай Бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 333 рос. « ОСОБА_4 » та рос. « ОСОБА_5 » є батьками: рос. « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 та рос. « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кілійським р/в ЗАГС, актовий запис № 39, рос. « ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 38, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до заповіту, складеного та посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. від 04.05.1996 р. ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_2 все своє майно, котре на день його смерті буде належати йому, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося.

З довідки КП КМР «БТІ» № 259 від 26.03.2020 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями тав спорудами, побудованими в 1991 р., розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно виписки з рішення Виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів № 94 від 06.04.1994 р. ОСОБА_4 передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в особисту власність безоплатно по АДРЕСА_1

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ» 19.03.2020 р., житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А1- житловий будинок ( загальна площа 136,2 кв. метра, житлова площа 68,2 кв. метра), літ. Б1 сарай, літ. В1 гараж, літ. Г сарай, літ. літ. Д- сарай, літ. Е - убиральня №1-5; I - надвірні споруди.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 60495493 від 10.06.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , 25.01.2007 р. Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 41596734 та номером у нотаріуса 30/2007.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 60495508 від 10.06.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі 2023803, дата посвідчення 04.05.1996 р., місце посвідчення Кілійська районна державна нотаріальна контора.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку, ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1233, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності в цілому на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається: літ. А1- житловий будинок ( загальна площа 136,2 кв. метра, житлова площа 68,2 кв. метра), літ. Б1 сарай, літ. В1 гараж, літ. Г сарай, літ. літ. Д- сарай, літ. Е - убиральня №1-5; I - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников