Номер провадження 22-ц/804/640/20
Номер провадження 22-ц/804/640/20 Доповідач Корчиста О.І.
05 лютого 2020 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Корчистої О.І.
суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про усунення перешкоди в користуванні і розпорядженні майном відмовлено.

На зазначене судове рішення позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка надійшла безпосередньо до Донецького апеляційного суду 09 січня 2020 року.

Автоматизованою системою документообігу суду 09 січня 2020 року визначено склад колегії судів для розгляду цієї справи: Корчиста О.І. - головуючий суддя, судді Тимченко О.О., Хейло Я.В.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

14 січня 2020 року від ОСОБА_1 надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 16 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 листопада 2019 року у цивільній справі № №234/11992/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про усунення перешкоди в користуванні і розпорядженні майном.

Суддя Тимченко О.О. заявила самовідвід, в обґрунтування якого зазначила, що стороною по справі є АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», яке входить до складу Донбаської паливно-енергетичної компанії (ДТЕК), генеральним директором якої є її родич. Враховуючи зазначені обставини, вона не може приймати участь у розгляді даної справи, оскільки є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Тимченко О.О., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді Тимченко О.О. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву судді Донецького апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни про самовідвід у цивільній справі № 234/11992/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді ОСОБА_2 .

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Корчиста

Судді: О.О. Тимченко

Я.В. Хейло