№ 243/5873/20
№ 2/243/2003/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на Договору купівлі-продажу квартири. Відповідачі на момент укладення наведеного договору були зареєстровані в будинку, але не проживали. В Договорі купівлі-продажу зазначено, що продавці зобов`язуються зняти з реєстрації місця проживання зареєстрованих осіб та передати квартиру покупцеві у термін до 10 червня 2020 року. Зазначені зобов`язання за договором відповідачі не виконали.
Факт реєстрації відповідачів порушує права позивача, як власника будинку. Отже, з моменту укладення між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 . Договору купівлі-продажу, право відповідачів на володіння та користування будинком АДРЕСА_1 припинено, і є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним позивачу будинком.
Тому, просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги просить задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених у позовній заяві вимогах наполягала.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, посвідченого 04 червня 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А., ОСОБА_5 , яка діє від імені ОСОБА_3 зобов`язалась передати у власність, а ОСОБА_1 прийняти у власність (купити) будинок номер АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивачу належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Довідка про склад сім`ї, видана 15 червня 2020 року виконавчим комітетом Слов`янської міської ради Донецької області.
Відповідачі у вказаному будинку АДРЕСА_1 , - не проживає з 2014 року, що підтверджується Актом, складеним 20 червня 2020 року керівником комітету мікрорайону «Лимани» м. Слов`янська.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідачів; відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в житловому будинку, право власності на який за ними припинено внаслідок відчуження, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб таким, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на оплату судового збору по 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. з кожного
Повний текст рішення виготовлений 13 серпня 2020 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко