Справа № 388/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_2 та просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

Позов мотивує тим, що тепер одружився та у нього народилась друга дитина. 1/3 частина від усіх видів заробітку (доходу) є дискримінацією в отриманні матеріальних благ його та членів сім`ї. Також тепер не працює, а розмір аліментів на одну дитину повинен становити 1/4 частину його заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у ньому. Суду пояснила, що позивач спільну з нею дитину бачить двічі на рік, з дитиною не спілкується, не бере участі в її вихованні. Аліменти позивач сплачує. Розмір аліментів, які сплачує позивач щомісячно, становить менше двох тисяч гривень. ОСОБА_1 навіть не знає в якій школі навчається дитина. Позивач не працює близько восьми років, має у власності автомобіль. Після повторного одруження придбав власне житло, однак це майно оформляє на близьких осіб. Сім`я позивача займається сільським господарством, обробітком земель, має у власності техніку. За рахунок цього проживає. Вважає, що зменшення розміру аліментів по відношенню до їх спільної дитини є несправедливим.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що сторони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 23 лютого 2016 року (а. с. 38, 39).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів від 21 березня 2016 року було встановлено, що ОСОБА_1 позов визнано, він не працює, не має на утриманні інших дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась дитина, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2019 року (а. с. 9).

Народження цієї дитини, а також той факт, що не працює, позивач вважає є підставою для зменшення розміру аліментів. Зазначає, що за цього перебуває у важкому матеріальному становищі.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача.

На момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів ОСОБА_4 також не працював, про що суд у цьому рішенні зазначав. Будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять. Лише сам факт народження у позивача другої дитини без доказів погіршення матеріального становища не може бути підставою для зміни розміру аліментів у сторону зменшення.

До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 9 серпня 2018 року (справа № 640/10064/16-ц).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд зазначає на тому, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів досліджується наявність підстав, передбачених у ч. 1 ст. 192 СК України, а не обґрунтованість раніше визначеного рішенням суду, що набрало законної сили розміру аліментів.

З огляду на вищезазначене, позивачем не надано суду достатньо доказів, що дають підстави згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів, а відтак його позов є необґрунтованим в задоволенні якого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 серпня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський