Дата документу 24.01.2020 Справа № 545/1871/19
Провадження №2/545/979/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

судді Блажко І.О.

при секретарі Коробковій О.О.

за участю представників відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в :

Цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди, надійшла з Полтавського районного суду Полтавської області до Октябрського районного суду м.Полтави за підсудністю 28 серпня 2019 року. В якій прохала: звільнити від сплати судового збору на підставі ч.2 та п.п. в) п.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір»; стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_3 шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 84987,53 грн. 53 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади Полтавським районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області. В обґрунтування позову зазначила, що 19.10.2011 Полтавським районним судом Полтавської області прийнято заочне рішення у справі № 2-01100/11, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_4 на її користь : 664,74 грн. матеріальної шкоди на лікування; 11 316,00 грн. втрачений заробіток; 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу; 50 000,00 грн. моральної шкоди, а всього 64 980,74 грн. Звертає особливу увагу суду на те, що в результаті злочину, який був вчинений ОСОБА_4 (ч.2 ст. 286 КК України) вона стала інвалідом 3-ї групи загального захворювання. 17.11.2011 позивачу був виданий виконавчий лист щодо стягнення вищезазначеної суми. 23.12.2011 ВДВС Полтавського РУЮ відкрито виконавче провадження № 30381625 на підставі виконавчого листа № 2-01100, виданого 17.11.2011, щодо стягнення з ОСОБА_4 на її користь 64980,74 грн. Проте, маючи на те реальну можливість, адже боржник ОСОБА_4 має майно на яке можна звернути стягнення, яке було виявлене Полтавським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області під час виконання ВП №30381625, та законні підстави. Полтавське РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області на протязі більше 7 років належним чином не виконує заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19.10.2011 у справі № 2-01100/11. 17.11.2016 Полтавським районним судом Полтавської області прийнято заочне рішення у справі № 545/3103/16-ц, яким її позов задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_4 на її користь 67 010, 13 грн. індекс інфляції та 3% річних за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та маральної шкоди, та 17.11.2016 позивачу був виданий виконавчий лист щодо стягнення вищезазначеної суми. Вказану суму було зменшено постановою Полтавського апеляційного суду від 03.04.2019 до 53 281,38 грн. Так, 18.11.2016 ОСОБА_3 звернулася до державного виконавця із клопотанням про накладення арешту на майно боржника гараж АДРЕСА_1 , додавши до клопотання інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачалося, що вказане майно належало боржнику ОСОБА_4 на праві приватної власності. Проте, у зв`язку із бездіяльністю Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, була змушена звернутися до суду із відповідною скаргою. 28.12.2016 Полтавським районним судом Полтавської області розглянуто справу № 2-01100/11 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність держвиконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, та прийнято ухвалу, якою: скаргу задоволено; визнано бездіяльність держвиконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №30381625, яка полягає в не проведенні опису та арешту майна боржника (гараж 75, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ) у строки встановлені ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов`язано держвиконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №30381625 провести опис та арешт майна боржника боржника (гараж 75, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ). Проте, виконання вищевказаної ухвали, державним виконавцем було здійснено лише 08.09.2017, та в подальшому, порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» вищевказане майно було передано на реалізацію. 19.04.2018 головним держвиконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. відкрито виконавче провадження № 56215993 на підставі виконавчого листа № 2/545/1434/16, виданого 17.11.2016, щодо стягнення з ОСОБА_4 на її користь 67 010,13 грн. Із листа Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області № 9593 від 11.06.18 ОСОБА_3 дізналась, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів №334355 майно, яке належить боржнику, а саме: гараж загальною площею 21,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 гараж АДРЕСА_3 за стартовою ціною 49 070,00 грн. не реалізовано. У вищевказаному листі головним державним виконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_3 у порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» протягом 10 днів з дня отримання вищевказаного листа письмово заявити бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника. 13.06.2018 ОСОБА_3 звернулась до Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області із заявою, в якій, керуючись приписами ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», надала згоду залишити за собою вищевказане нереалізоване майно боржника. 14.06.2018 головним держвиконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. об`єднано виконавчі провадження №30381625, №56215993 у зведене виконавче провадження №56608938. 19.06.2018 ОСОБА_3 звернулась до Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області із заявою, в якій просила в розумні строки винести постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 30381625 та скласти акт про те, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися. У зв`язку із тим, що головний держвиконавець Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. не виконував дій по передачі не реалізованого майна боржника ОСОБА_4 їй, як стягувачу, звернулася до суду із відповідною скаргою. 24.07.2018 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 2-01100/11 було: визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушка Р.А., що полягала у невинесенні постанови про передачу майна - гаража загальною площею 21,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 56608938 та нескладенні акту про таку передачу;зобов`язано головного державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушка Р.А. винести постанову про передачу майна - гаража загальною площею 21,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 56608938 та скласти акт про таку передачу. Лише після вказаних дій Полтавським районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області було 17.08.2019 винесено постанову та акт про передачу вищевказаного майна позивачу. В подальшому, постановою від 29.11.2018 накладено арешт та звернено стягнення на нерухоме майно боржника квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Проте, під час проведення опису та арешту майна, боржник не надав держвиконавцю технічний паспорт на зазначену квартиру. Керуючись ч.5 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» позивачем 07.12.2018 було подано Полтавському районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області клопотання про виготовлення технічної документації, у якому вона надала згоду щодо авансування виготовлення технічного паспорту та прохала звернутися до відповідного органу технічної інвентаризації для виготовлення технічної документації на квартиру боржника. Проте державвиконавцем приписи ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» не виконані, що порушувало права стягувача у виконавчому провадженні, у зв`язку із чим вона звернулася із відповідною скаргою до суду. 22.01.2019 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 2-01100/11 було визнано незаконною бездіяльність головного держвиконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області - Пушка Р.А., що полягає у не зверненні до відповідного органу технічної інвентаризації для виготовлення технічної документації на належну боржникові ОСОБА_4 квартиру, у зведеному виконавчому провадженні №56608938; зобов`язано головного державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушка Р.А. у зведеному виконавчому провадженні ВП №56608938 звернутися до відповідного органу технічної інвентаризації для виготовлення технічної документації на належну боржникові ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . Тобто, для вчинення дій з боку Держави в особі Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, які покладені на нього в силу закону, їй постійно приходиться докладати додаткових зусиль та звертатися до суду про захист порушених прав. Наразі вже існують 3 судових рішення, якими визнавалася незаконною бездіяльність держвиконавця, а отже, факт не виконання посадовими особами Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області своїх обов`язків носить систематичний характер, та в розумінні ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. У даній справі, заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19.10.2011 у справі № 2-01100/11 про стягнення на користь позивача грошових коштів тривалий час, а саме з 23.12.2011, залишається невиконаним, а заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.11.2016 у справі № 545/3103/16-ц не виконується із 19.04.2018. За наслідками розгляду скарг позивача на бездіяльність Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області при виконанні вказаних судових рішень суду постановлено три ухвал Полтавським районним судом Полтавської області, які набрали законної сили і якими визнано незаконними бездіяльність головного держвиконавця. Висновки суду про протиправність бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні судового рішення мають преюдиційне значення при вирішенні спору у справі про відшкодування шкоди, завданої позивачу тривалим невиконанням рішень, винесених на її користь. Тривале невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, неминуче викликає у останньої почуття розпачу, зневіри та призводить до моральних страждань, а в цьому випадку право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ презумується. За цих обставин, оскільки неможливість для позивача отримати виконання рішень, винесених на її користь, протягом тривалого строку становить втручання у її права на мирне володіння своїм майном та є порушенням вимог §1 ст.6 Конвенції та ст.1 Протоколу №1, через душевні страждання, які позивач зазнала у зв`язку з надмірно тривалим невиконанням остаточного рішення з вини посадових осіб державної виконавчої служби, за які держава несе відповідальність, позивач має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, яку, з урахуванням характеру правовідносин, обставин справи та засад розумності і справедливості, позивач визначає у розмірі 86 852,98 грн. 98 коп. Визначаючи розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті позивач виходив із наступного: практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 2000 - 5000 євро. Враховуючи загальний строк не виконання судового рішення належним чином з боку посадових осіб виконавчої служби позивач визначив розмір моральної шкоди, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, у розмірі 3000,00 євро, що за курсом Національного Банку України на день звернення із даним позовом складає 3000,00 євро * 28,329175грн. = 84987,53грн. Зазначені кошти підлягають стягненню з державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України, тому вона і звертається до суду з даним позовом. (а.с.1-15)

28 серпня 1019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №545/1871/19, 2/554/2558/2019. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання ОСОБА_3 задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від сплати судового збору. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годин на 26 вересня 2019 року (а.с.64, 65).

29 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області на позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди. Вякому зазначили, що на виконанні у Полтавському районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 56608938 до складу якого входять декілька виконавчих проваджень, а саме: ВП №.11.2011 до відділу на виконання надійшов виконавчий лист №2-01100 виданий 17.11.2011 Полтавським райсудом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином в розмірі 64 980,74 грн. 23.12.2011 держвиконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за вихідним №34987 направлено сторонам до відома та виконання. ВП № 56215993 18.04.2018 до відділу на виконання надійшов виконавчий лист №2/545/1434/16 виданий 17.11.2016 Полтавським райсудом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 індексу інфляції та 3% річних за час прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та моральної шкоди в розмірі 67010,13 грн. 19.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за вихідним №6068 направлено сторонам до відома та виконання. ВП №.08.2019 до відділу на виконання надійшов виконавчий лист № 545/3360/18 виданий 02.04.2019 Полтавським райсудом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та моральної шкоди за період з 29.08.2016 по 19.12.2018 грошові кошти в сумі - 22230,50 грн. 13.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за вих. №14930 направлено сторонам до відома та виконання. 30.09.2016 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна за адресою : АДРЕСА_5 , зберігачем якого є ОСОБА_4 08.09.2017 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, а саме гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 25.09.2017 державним виконавцем направлено запит до Полтавського БТІ про надання технічної документації на майно боржника, а саме гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 03.11.2017 до відділу було надано технічну документацію на майно боржника, а саме гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 10.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. 02.02.2018 до відділу надійшов звіт про оцінку нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 12.02.2018 державним виконавцем направлено сторонам повідомлення про оцінку нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 21.03.2018 державним виконавцем до ГІФ ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів, щодо проведення реалізації арештованого майна, саме: гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за початковою вартістю 70 100,00 грн. 03.04.2018 до відділу надійшло повідомлення ПФ ДП «СЕТАМ» про внесення майна до СЕТАМ. Згідно протоколу №326372 торги за лотом №271190 не відбулися. Також повідомлено, що організатором було проведено уцінку майна, що підтверджується наступним лотом №274541, вартість після уцінки становить 59 585 грн. Згідно протоколу №330045 торги за лотом №274541 не відбулися. Також повідомлено, що організатором було проведено уцінку майна, що підтверджується наступним лотом №277937, вартість після уцінки становить 49 070 грн. Згідно протоколу №334355 торги за лотом №277937 не відбулися. У порядку ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 11.06.2018 за вихідним №9593 надіслано повідомлення про право стягувача залишити за собою не реалізоване майно боржника. 17.08.2018 державним виконавцем було винесно акт та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. 04.10.2019 державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_4 для передачі частини нереалізованого майна стягувачу - ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу. Однак ОСОБА_4 , який є зберігачем вищезазначеного майна, відмовився передати його в рахунок боргу стягувачці ОСОБА_3 , про що складено акт державного виконавця від 04.10.2019. 04.10.2019 державним виконавцем складено постанову опису й арешту майна, а саме : квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 . 21.10.2019 державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Полтавського РВП Полтавського ВП. 28.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності та направлено пакеї документів для оцінки описаного й арештованого майна. У звязку з чим прохають відмовити у задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, оскільки державним виконавцем вживалися та вживаються заходи примусового виконання, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» для стягнення заборгованості з ОСОБА_4 (а.с.95-98).

29 жовтня 2019 року ухвалою суду клопотання представника відповідача за довіреністю ОСОБА_1 задоволено. Продовжено процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву. Перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній справі у справі №545/1871/19, 2/554/2558/2019. Призначено підготовче судове засідання в судовому засіданні на 10.00 годин на 29 листопада 2019 року. (а.с.101)

26 листопада 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про збільшення розміру позовних вимог. В якій прохала: звільнити від сплати судового збору на підставі ч.2 та п.п. в) п.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір»; стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_3 шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади Полтавським районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.109-111).

29 листопада 2019 року ухвалою суду заперечення позивача ОСОБА_3 щодо дій головуючого відхилено. Призначено підготовче судове засідання на 15.30 годин на 24 грудня 2019 року. (а.с.120-122)

24 грудня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі №545/1871/19, 2/554/2558/2019. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.30 годин на 24 січня 2020 року. (а.с.130)

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надала суду заяву, в якій прохала позовну заяву з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог задовольнити та розглянути справу без її участі та без участі її представника .(а.с.136).

В судовому засіданні представник відповідача Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області за довіреністю Піддубний В.В. відносно позову заперечував та прохав при винесенні рішення врахувати міркування викладені у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача ДКСУ, за довіреністю Раповка А.В. позов до ДКСУ,не визнала, прохала відмовити в його задоволенні,

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.10.2011 заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі №2-1100/2011 позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 наступну суму: 664,74 грн. матеріальної шкоди на лікування, 11 316 грн. втрачений заробіток, 3 000 грн. витрати на правову допомогу, 50 000 грн. моральної шкоди, всього 64 980, 74 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 649,80 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. (а.с.16-18)

17.11.2016 заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі №545/3103/16-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та моральної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 67010.13 грн. індекс інфляції та 3% річних за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та маральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Держави судовий збір в розмір 670.10 грн. (а.с.20,21)

03.04.2019 постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2016 року змінено - зменшено суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , з 67 010,13 грн. до 53 281,38 грн. індексу інфляції та 3% річних за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної та моральної шкоди.Зменшено розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь Держави, з 670,10 грн. до 532,73 грн. (а.с.22-26)

23.12.2011 постановою старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ Мамчич Д.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1100//2011 виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 64 980,74 грн. (а.с.19)

19.04.2018 головним держвиконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. відкрито виконавче провадження № 56215993 на підставі виконавчого листа № 2/545/1434/16, виданого 17.11.2016, щодо стягнення з ОСОБА_4 на мою користь 67010,13 грн.

14.06.2018 головним держвиконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. об`єднано виконавчі провадження №30381625, №56215993 у зведене виконавче провадження №56608938.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19.10.2011 у справі № 2-01100/11 про стягнення на користь позивача грошових коштів тривалий час, а саме з 23.12.2011, залишається невиконаним, а заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.11.2016 у справі № 545/3103/16-ц не виконується із 19 квітня 2018 року.

28.12.2016 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області у справі №2-01100/11 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області задоволено. Визнано бездіяльність державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №30381625, яка полягає в не проведенні опису та арешту майна боржника (гараж 75, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ) у строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Зобов`язанодержавного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №30381625 провести опис та арешт майна боржника боржника (гараж 75, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ). Ухвала набрала законної сили (а.с.27).

24.07.2018 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області у справі №2-01100/11 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області задоволено. Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушка Р.А, що полягає у невинесенні постанови про передачу майна - гаража загальною площею 21,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 56608938 та нескладенні акту про таку передачу. Зобов`язано головного державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушка Р.А. винести постанову про передачу майна - гаража загальною площею 21,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 56608938 та скласти акт про таку передачу. Ухвала набрала законної сили (а.с. 35-37).

22.01.2019 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 2-01100/11 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області задоволено. Визнано незаконною бездіяльністьголовного державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області - Пушка Р.А., що полягає у не зверненні до відповідного органу технічної інвентаризації для виготовлення технічної документації на належну боржникові ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , у зведеному виконавчому провадженні №56608938; зобов`язано головного державного виконавця Полтавського РВ ДВС у Полтавській області Пушка Р.А. у зведеному виконавчому провадженні ВП №56608938 звернутися до відповідного органу технічної інвентаризації для виготовлення технічної документації на належну боржникові ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . Ухвала набрала законної сили.

Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням судів, вбачається протиправна бездіяльність державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області.

За наслідками розгляду скарг ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області при виконанні вказаних судових рішень суду постановлено три ухвал Полтавським районним судом Полтавської області, які набрали законної сили і якими визнано незаконними бездіяльність головного держвиконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області. Висновки суду про протиправність бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні судового рішення мають преюдиційне значення при вирішенні спору у справі про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 тривалим невиконанням рішень, винесених на її користь.

Таким чином, вже існують 3 судових рішення, якими визнавалася незаконною бездіяльність державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ, а отже, факт не виконання посадовими особами Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області своїх обов`язків носить систематичний характер, та в розумінні ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

На підставі викладеного, висновки суду про протиправність бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні судового рішення мають преюдиційне значення при вирішенні спору у справі про відшкодування шкоди, завданої позивачу тривалим невиконанням рішень, винесених на її користь.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 11 вересня 2013 року (справа №6-48цс13), при відшкодування моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: ст.56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України та ст.11 Закону України від 24 березня 1998 року №202/98-ВР "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 та п.9 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 01.11.1996 №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя роз`яснив, що суди мають суворо додержувати передбаченого ст.56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У рішенні від 03.10.2001 №12-рп/2001 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України "Про Державний бюджет України на 2000 рік" та статті 25 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" (справа про відшкодування шкоди державою) Конституційний Суд дійшов висновку, що Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів (статті 56, 62).

У пункті 10-1 постанови від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Таким чином встановлено, що Конституція України та відповідні нормативно-правові акти гарантують, що шкода, заподіяна незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Судом встановлено, що для вчинення дій з боку Держави в особі Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, які покладені на нього в силу закону, ОСОБА_3 постійно приходиться докладати додаткових зусиль та звертатися до суду про захист порушених прав.

Тривале невиконання судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_3 , неминуче викликає у останньої почуття розпачу, зневіри та призводить до моральних страждань, а в цьому випадку право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ презумується.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд, виходить з того, що враховуючи загальний строк не виконання судового рішення належним чином з боку посадових осіб виконавчої служби, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, становить 3000,00 євро, що за курсом Національного Банку України на день звернення із позовом складає 3000,00 євро х 28,329175 грн. = 84 987,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Аналогічні положення містяться також у п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Згідно до Положень про Державну казначейську службу України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 та указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Таким чином, з викладеного вбачається, що шкода, заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок незаконних дій органів державної влади, а також їх посадових та службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок Державного Бюджету України, шляхом списання коштів, на підставі рішення суду, з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_3 шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 84 987,53 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади Полтавським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області. Оскільки неможливість для позивача отримати виконання рішень, винесених на її користь, протягом тривалого строку становить втручання у її права на мирне володіння своїм майном та є порушенням вимог §1 ст.6 Конвенції та ст.1 Протоколу №1, через душевні страждання, які позивач зазнала у зв`язку з надмірно тривалим невиконанням остаточного рішення з вини посадових осіб державної виконавчої служби, за які держава несе відповідальність, позивач має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, яку, з урахуванням характеру правовідносин, обставин справи та засад розумності і справедливості, суд визначає у розмірі 86 852,98 грн. 98 коп.

Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року позивача ОСОБА_3 звільнено від сплати судового збору. (а.с.64,65)

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторонни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державна Казначейська служба України про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6; ) 84987,53 грн. (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім гривень, 53 копійки) на відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади Полтавським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Складання поновного тексту відкладено на 8 (вісім) днів 31 січня 2020 року.

Позивач громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована - АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач Полтавський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, місцезнаходження 36023, м.Полтава, вул.Стешенка, 6, .

Відповідач Державна казначейська служба України, місцезнаходження - 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ - 37567646.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя І.О.Блажко