ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 644/2569/20

провадження № 22-ц/ 818/3405/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач - Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Цитрус»,

третя особа - Громадська організація «Центр сприяння жертвам політичної агресії»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Цитрус» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Бабенко Ю.П.,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Цитрус» (надалі Коопертив) звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати встановленим факт вчинення власником дій, які свідчать про його відмову від права власності на об`єкт нерухомості - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Михайла Водяного, 78 (надалі Нежитлові приміщення), який перебуває у державні власності, та факт використання зазначеного об`єкту власності всупереч інтересам суспільства; припинити право державної власності на Нежитлові приміщення у зв`язку зі встановленням фактів вчинення дій, що свідчать про відмову власника від права власності на об`єкт нерухомості та використання майна всупереч інтересам суспільства; визнати за Кооперативом право власності на Нежитлові приміщення за набувальною давністю.

Позов обґрунтований тим, що Кооператив з 2004 року використовує три кімнати в правому крилі Нежитлових приміщень площею 271,7 кв.м. для складських потреб. Інша, незайнята частина Нежитлових приміщень, використовується сторонніми особами з антисоціальною поведінкою. Нежитлові приміщення майже зруйновані, а територія, на якій знаходиться спірний об`єкт нерухомості, перетворюється на сміттєзвалище. За даними інформаційної довідки Нежитлові приміщення перебувають у державній власності, проте орган, який виступає від імені Держави України, чи балансоутримувач будинку в реєстрі не вказаний. Відсутність дій власника по утриманню та збереженню Нежитлових приміщень свідчать про відмову власника від права власності на об`єкт нерухомості. Тому в судовому порядку підлягає встановленню зазначений факт втрати власником права власності, а за Кооперативом, як єдиною особою, яка піклується об`єктом та утримує його, слід визнати право власності за набувальною давністю.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року у відкритті провадження за позовною заявою Кооперативу відмовлено з посиланням на п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України). Суд першої інстанції виходив з того, що в позовній заяві представник позивача просить встановити факти, від яких залежить виникнення майнових прав юридичної особи - Кооперативу. Власником зазначених в позовній заяві нежитлових приміщень є Держава Україна, а управління майном в державній власності здійснюється державними органами. Тобто відповідачем у справі є орган державної влади, який є юридичною особою. Представник позивача не знає який орган конкретно є відповідачем у справі, проте зі змісту позовної заяви вбачається спір між юридичними особами з приводу набуття позивачем права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, що передбачено ст.344 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі Кооператив просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду від 10.04.2020 скасувати, провадження у справі за позовом Кооперативу відкрити. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. А саме, основним критерієм належності справ до господарської юрисдикції є наявність спору стосовно господарської діяльності, а не цивільних відносин. Суд помилково відніс заявлений Кооперативом позов до господарських виключно з тих підстав, що позивачем у справі є юридична особа. Заявлений Кооперативом позов обґрунтований загальними нормами цивільного права стосовно права власності і не стосується діяльності Кооперативу як юридичної особи. Тому справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства. Суд також помилково послався на подачу Кооперативом позову з вимогами, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вимоги Кооперативу стосуються права власності, що має бути визнане в порядку позовного провадження. Встановивши, що позов Кооперативу має розглядатися в порядку господарського судочинства, заяву про забезпечення позову суд розглянув за нормами ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Громадська організація «Центр сприяння жертвам політичної агресії» просить задовольнити апеляційну скаргу Кооперативу і погоджується із доводами апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Кооперативу підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як установлено судом і вбачається із матеріалів справи, у квітні 2020 року Кооператив звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати встановленим факт вчинення власником дій, які свідчать про його відмову від права власності на об`єкт нерухомості - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Михайла Водяного, 78 (надалі Нежитлові приміщення), який перебуває у державні власності, та факт використання зазначеного об`єкту власності всупереч інтересам суспільства; припинити право державної власності на Нежитлові приміщення у зв`язку зі встановленням фактів вчинення дій, що свідчать про відмову власника від права власності на об`єкт нерухомості та використання майна всупереч інтересам суспільства; визнати за Кооперативом право власності на Нежитлові приміщення за набувальною давністю (а.с. 2-8).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст.42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Як убачається із позовної заяви Кооперативу, в ній указаний лише позивач - Кооператив і третя особа - Громадська організація «Центр сприяння жертвам політичної агресії». Відомості про відповідача у позовній заяві відсутні.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що заява Кооперативу має розглядатися в порядку розділу ІІІ ЦПК України «Позовне провадження» і суд помилково в ухвалі від 10.04.2020 послався на ст. 315 ЦПК України «Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження».

Оскільки позовна заява Кооперативу не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, суд відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України мав залишити її без руху, надавши строк для усунення недоліків. Питання про відмову у відкритті провадження в порядку ст. 186 ЦПК України могло вирішуватися судом лише у випадку відповідності позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що питання про відмову у відкритті провадження у справі розглянуте судом передчасно. Тому апеляційна скарга Кооперативу підлягає задоволенню частково, а ухвала суду від 10.04.2020 - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції також позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі за позовом Кооперативу до вирішення питання про залишення позовної заяви Кооперативу без руху.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390, 391 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Цитрус» задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 серпня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук