ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №592/5135/20

Номер провадження 22-ц/816/1607/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостика С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2020 року, постановлене під головуванням судді Косолап М.М. у місті Суми, повний текст судового рішення складено 25 червня 2020 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

24 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 07 червня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 березня 2011 року розірвано. З відповідачем вони є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2011 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн на місяць.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина до його повноліття з 500 грн до 1200 грн щомісячно.

Вважає, що на день подачі позову обставини, що враховувались судами в 2017 році при визначенні суми збільшення розміру аліментів зазнали істотної зміни і відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітнього сина в більшому розмірі. 09 вересня 2019 року дочка відповідача досягла трирічного віку і завершилася відпустка дружини по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що зумовило відновлення її працездатності, тому на утриманні відповідача перебувають лише двоє дітей - син від першого шлюбу та дочка від другого шлюбу. З квітня 2018 року відповідач працює та отримує заробітну плату близько 6000 грн. З жовтня 2018 року вона почала отримувати аліменти від ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА». Відповідач отримує дохід від діяльності з перепродажу автомобілів та дохід від реалізації сільськогосподарської продукції, вирощеної на власній присадибній ділянці. 12 вересня 2019 року дружина відповідача набула право власності на трикімнатну квартиру та з квітня 2016 року володіє земельною ділянкою для індивідуального садівництва. Відповідач з 19 листопада року є власником автомобіля марки Volkswagen LT35, 2003 року випуску та з 14 квітня 2016 року є власником вантажного причепа марки ПГ 02-Б. Отже наявність у родини відповідача трикімнатної квартири, земельної ділянки та транспортних засобів свідчить про суттєве поліпшення матеріального стану відповідача в порівнянні з періодом розгляду судами цивільної справи № 592/9143/17.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач, остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с. 48), просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття з 1200 грн на місяць до 2500 грн на місяць.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття до 2000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно збільшено розмір аліментів, оскільки його доходи з 2017 року майже не змінилися, а лише він офіційно працевлаштувався. Крім того на його утриманні перебуває непрацююча дружина та малолітня дочка від другого шлюбу, яка хронічно хворіє та потребує постійного догляду. Вважає, що аліменти у розмірі 1370 грн, які він сплачує на утримання сина ОСОБА_3 , є достатніми для його гармонійного розвитку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечила проти її задоволення і зазначила, що твердження відповідача про хворобу його доньки від другого шлюбу і неможливість відвідування нею дитячого закладу спростовується наданою ним випискою із медичної картки дитини з якої вбачається, що вона відвідує дитячий садок і лікувальні рекомендації лікаря є загальними і необхідними для кожної дитини . Будь-яких рекомендацій щодо спеціального лікування, особливого догляду чи певного режиму лікарем не надано , тому з поданих відповідачем доказів не вбачається , що донька відповідача потребує особливого догляду, який би зумовлював тимчасову непрацездатність його дружини, а тому після завершення декретної відпустки вона є працездатною і на утриманні відповідача перебуває лише двоє неповнолітніх дітей . Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 до 2000 грн щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 березня 2011 року розірвано. Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем (а.с. 5, 12, 13).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року (справа 592/9143/17) змінено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року та збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття до 1200,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 6 - 9).

Судовим рішенням встановлено, що 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина не працює, бо доглядає малолітню дитину. За даними територіального сервісного центру №5946 МВС у Сумській області відповідач придбав автомобіль IVECO TURBO DAILY 35, 1991 року випуску за 58850 грн. У квітні 2016 року на дружину відповідача була придбана земельна ділянка для індивідуального садівництва. Відповідач в центрі зайнятості на обліку не перебуває, підприємницьку діяльність не здійснює.

Згідно обліковими даними Єдиного державного реєстру МВС станом на 26 листопада 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засоби: 14 квітня 2016 року - причіп ПГ 02-Б, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ; 17 листопада 2017 року - автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 ; 27 січня 2017 року - автомобіль IVECO TURBO DAILY 35, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ, №3248/2017/308180 від 27 січня 2017 року з указаною вартістю 58850 грн; 20 жовтня 2009 року - автомобіль ВАЗ 21043, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , який 28 січня 2010 року перереєстровано на іншого власника, вартість не вказано; 03 лютого 2020 - автомобіль ВАЗ 21114, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , який 21 квітня 2012 знято з обліку для реалізації, вартість не вказано (а.с. 63).

На час розгляду даної справи за ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засобі: 19 листопада 2014 року - автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2003 року випуску; 14 квітня 2016 року - причіп ПГ 02-Б, 2016 року випуску (а.с. 11).

Причіп ПГ 02-Б, 2016 року випуску ОСОБА_1 продано за дорученням, про що відповідач безпосередньо зазначає у відзиві на позовну заяву.

Станом на дату розгляду справи у суді першої інстанції, відповідачем ОСОБА_1 реалізовано автомобіль IVECO TURBO DAILY 35, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 та причіп ПГ 02-Б, 2016 року випуску.

Згідно з довідкою ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» № ХК000000128 від 12 травня 2020 року, ОСОБА_1 працює у товаристві на посаді експедитора, загальна сума його доходу за період з листопада 2019 року по квітень 2019 року становить 31232,80 грн (листопад - 5100 грн, грудень - 4778,47 грн, січень - 5002,33 грн, лютий - 5600 грн, березень - 5600 грн, квітень - 5152 грн), розмір середньомісячної заробітної плати складає 5205,47 грн. Сума доходу без урахування аліментів складає 23010,40 грн, загальний розмір відрахованих аліментів за період з листопада 2019 року по квітень 2019 року становить 8222,40 грн, розмір сплачених аліментів щомісяця складає 1370,40 грн (а.с. 28).

За індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 з квітня 2018 року нараховувався дохід від ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (а.с. 29 - 30).

Дружина відповідача ОСОБА_5 з 14 квітня 2016 року є власником земельної ділянки для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

12 червня 2019 року на підставі договору дарування квартири ОСОБА_5 - дружина відповідача прийняла у дар від матері ОСОБА_7 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 50 - 52).

Зазначене житло ОСОБА_1 вказує як місце свого фактичного проживання.

За індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради ОСОБА_5 нараховано дохід за 2017 рік у сумі 38400 грн, за 2018 рік у сумі 44676 грн, за 2019 рік у сумі 34635,90 грн (а.с. 32).

Малолітня дочка відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримісячного віку знаходиться на обліку з діагнозом ВВС, періодично проходить обстеження, наглядається кардіологом, педіатром, з 2018 року перебуває під наглядом фтізіатра (а.с. 31).

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209990330 від 23 травня 2020 року (а.с. 38).

Згідно з декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік ОСОБА_2 отримала заробітну плату у сумі 199969 грн. (а.с. 34 - 37).

Батьки відповідача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями (а.с. 33).

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з приписами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відтак, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 , всупереч зазначених вимог закону, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, отримує стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я, а тому зобов`язаний матеріально утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 . Розмір аліментів у сумі 2000 грн, щомісячно, не порушує права та законні інтереси відповідача.

На думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 2000 грн щомісячно.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: С.Г.Хвостик

С.С.Ткачук