Провадження №2/592/379/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 28.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.5, п. 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 23792 грн. 50 коп., з яких: 12175 грн. 28 коп. - заборгованість за тілом кредита; 9220 грн. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 787 грн. 84 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. 00 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 0 грн. 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1109 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.12.2010 року та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача Гребенюк О.С. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву, згідно якої позовні вимоги позивача не визнає, просить відмовити у їх задоволенні, крім того зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» пропустив строк позовної давності, а тому просив застосувати положення щодо пропуску позовної давності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини.

28.12.2010 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Анкета-заява), у якій містяться персональні дані ОСОБА_1 та наявна відмітка в полі «платіжна картка кредитка «універсальна», будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти) та умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 13).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані (а.с. 14, 15-31).

У Довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказано, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 11.01.2018, термін дії 05/21; № НОМЕР_2 , дата відкриття 21.08.2017, термін дії 07/21 (а.с. 72).

Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 21.08.2017 року відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_2 , 21.08.2017 року - встановлено кредитний ліміт 5000 грн., 21.08.2017 року - зменшено кредитний ліміт 5000 грн., 22.12.2017 року - зменшено кредитний ліміт 4956,81 грн., 28.01.2018 року - зменшено кредитний ліміт 4955,53 грн., 27.07.2018 року - зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 73).

Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.12.2010 року станом на 16.07.2019 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 23792 грн. 50 коп., з яких: 12175 грн. 28 коп. - заборгованість за тілом кредита; 9220 грн. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 787 грн. 84 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. 00 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 0 грн. 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1109 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача.

Свої вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовує тим, що кредитний договір укладено з ОСОБА_1 на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписаної ОСОБА_1 28.12.2010 року. В Анкеті-заяві від 28.12.2010 року міститься відмітка про оформлення відповідачем платіжної картки «кредитка «універсальна».

З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» довідки та довідки про зміну умов кредитування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що останньому була надана кредитна картка № НОМЕР_2 та старт карткового рахунку за нею відбувся 21.08.2017 року. І як вбачається з виписки по рахунку, наданої позивачем, ОСОБА_1 користувався карткою з 21.08.2017 року.

Так само і з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що в ньому здійснені обрахунки заборгованості по кредиту саме за період, починаючи з 21.08.2017 року.

Таким чином, Анкета-заява не є підтвердженням укладення саме 28.12.2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору, за яким останньому надавались кредитні кошти.

За наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження укладення між ним та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 28.12.2010 року, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн.

Таким чином, позивач не довів належними і допустими доказами підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.12.2010 року у розмірі 23792 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.12.2010 року у розмірі 23792 грн. 50 коп. - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Ю. Корольова