Дата документу 11.08.2020 Справа № 337/1819/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1819/19 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
Провадження № 22-з/807/82/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«11» серпня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Кримської О.М.,
Кочеткової І.В.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна, про зобов`язання вчинити певні дії,-
В травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Т.М., про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року позов залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, 13175 грн.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2020 року додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року залишено без змін.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13663,44 грн. та витрат на оплату послуг поштового зв`язку в розмірі 63,72 грн., понесених під час апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач ОСОБА_3 є особою, яка звернулась з апеляційною скаргою на додаткове рішення суду першої інстанції.

З поведінки позивача вбачається, що вона недобросовісно виконує свої процесуальні обов`язки в ході розгляду цієї справи, що виявляється у системному неотриманні судових повісток за місцем своєї реєстрації чи мешкання (т.2, а.с.120,133,155,178,182,199), що призвело до тривалого розгляду справи судом апеляційної інстанції, оскільки справа неодноразово ( 5 разів) призначалась до розгляду.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 372 ЦПК України здійснив апеляційний розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 140 ЦПК України розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження,забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 правнича допомога в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом Стеценком А.В., який здійснював представництво інтересів відповідача на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом від 08 червня 2019 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1010377 від 06 березня 2020 року.

При зверненні до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надав попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат в розмірі 13612 грн. (т. 2 а.с.61).

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги адвокатом від 08 червня 2019 року за надання послуг ОСОБА_1 зобов`язався сплатити адвокатові Стеценко А.В. гонорар в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому адвокатом надаються послуги, за одну годину роботи адвоката (представництво в суді та інша правнича допомогу, пов`язана зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, підготовка відзиву, збір доказів).

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 долучив:

- акт приймання-передачі наданих послуг від 20 березня 2020 року за договором про надання правової допомоги адвокатом від 08 червня 2019 року на суму 13663 грн. (т. 1 а.с.215),

- копії квитанцій від 20 березня 2020 року на загальну суму 12 150? грн. (т. 2 а.с. 95, 96),

- копії поштових накладних, описів вкладення та фіскальних чеків про направлення відзиву на апеляційну скаргу на загальну суму 63,72? грн. (т. 2 а.с.97-99).

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 20 березня 2020 року за договором про надання правової допомоги адвокатом від 08 червня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 1513 грн.

Відповідно до наданих квитанцій відповідач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 12150 грн., а тому наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача зазначеної суми.

В той же час витрати у сумі 1513 грн. ОСОБА_1 фактично ще не понесені, а тому не підлягають стягненню.

Із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу ОСОБА_3 не зверталась.

Також, оскільки відповідачем були понесені витрати на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання відзиву на апеляційну та доданих до нього документів на адреси суду та учасників справи в сумі 63 грн. 72 коп., що підтверджується фіскальними чеками від 06 березня 2020 року (т. 2 а.с. 63, 97, 99 зворот), наявні підстави для стягнення вказаних витрат з позивача на користь відповідача.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України має право на компенсацію позивачем ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12150 грн. та витрати на оплату послуг поштового зв`язку в розмірі 63 грн. 72 коп.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна, про зобов`язання вчинити певні дії додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12150 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. та витрати на оплату послуг поштового зв`язку в розмірі 63 (шістдесят три) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова