ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/309/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю : представника позивача, відповідача, його представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24583/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Березюком Віктором Григоровичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2019 року у складі судді Мазурок О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу і розміру стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду та просила ухвалити рішення, яким змінити розмір та спосіб присудження стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 10 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, провести розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2007 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30 % щомісячного доходу, починаючи з 23 січня 2007 року і до досягнення ним повноліття. Згідно відповіді Першого відділу ДВС м.Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області на адвокатський запит від 06.09.2019 за № 52731/ вбачається, що з 01.01.2018 по даний час з ОСОБА_1 на користь позивача стягуються кошти в розмірі 30% щомісячно від доходу відповідача, що в період з 01.01.2018 по 22.08.2019 становило від 630 грн. 73 коп. до 1296 грн. 24 коп. Тобто, в середньому з боржника на утримання сина стягується 1000 грн., що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та свідчить про те, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. На теперішній час майновий стан відповідача значно поліпшився. Згідно витягу з ЄДР МВС України ОСОБА_1 20.02.2018 набув у власність автомобіль «KIA SOUL» 2011 року, об`єм двигуна 1591 см.куб., ринковою вартістю від 201000 грн. до 264000 грн. Також 1 липня 2019 року відповідач набув у власність житловий будинок загальною площею 84,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0767 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім тог, 15 червня 2018 року ОСОБА_1 набув у власність квартиру АДРЕСА_2 .

Також відповідач в період з червня по липень 2019 року здійснив відчуження ряду об`єктів нерухомого майна, а саме: 1 липня 2019 року відчужено дачний будинок загальною площею 51.8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за ціною 159480 грн.; 7 червня 2019 року відчужено гараж загальною площею 62,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , за ціною 64640 грн.; 1 липня 2019 року відчужено земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 область, м. Ладижин, за ціною 11000 грн.; 7 червня 2019 року відчужено квартиру загальною площею 68,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 за ціною 414190 гривень.

Відповідач кожного дня займається трудовою діяльністю у Хмельницькій обласній лікарні на посаді лікаря офтальмолога, непрацездатної дружини, дочки, сина на утриманні немає. Крім того, їх спільна дитина з 2011 року та по теперішній час постійно відвідує уроки англійської мови у мовному центрі «Товмач», вартість отримання уроків англійської мови складає 480 грн. на місяць. Позивач регулярно та систематично придбаває для дитини одяг, взуття, канцелярське приладдя. Також, ОСОБА_2 зазначала, що самостійно виховує сина, працює медсестрою в Хмельницькій обласній лікарні, крім заробітної плати інших доходів немає. Оскільки майновий стан відповідача значно покращився, тому просила суд ухвалити рішення яким задоволити її позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2019 року вказаний позов було задоволено. Ухвалено змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи з 10 вересня 2019 року і до досягнення ним повноліття. Судовий збір ухвалено компенсувати за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , його представник адвокат Березюк В.Г. не погоджується з вказаним рішенням суду, вважають його незаконним, просять скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі вказують, що вирішуючи спір суд дав невірну оцінку обставинам справи. Так, суд не взяв до уваги той факт, що рухоме та нерухоме майно, яке було відчужене у 2019 році, а саме квартира АДРЕСА_6 , автомобіль «KIA SOUL» 2011 року, об`єм двигуна 1591 см.куб., житловий будинок загальною площею 84,2 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0767 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спадковим майном, набутим ним як спадкоємцем після смерті матері у 2017 році. І зовсім не є майном, яке набувалося ним за власні кошти. Також, апелянт зазначає, що йому довелося здійснити відчуження спадкового майна, оскільки місцезнаходження його досить далеко від його місця постійного проживання, тому не мав можливості його утримувати. Крім того, суд не дав належної оцінки реальним доходам відповідача, оскільки їх розмір не змінився, не зріс і складається лише із заробітної плати та пенсії. Суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що на його утриманні також перебуває донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти на користь матері. Апелянт і його представник також зазначають, що через неможливість її отримати раніше, суду першої інстанції не була надано довідка, яка підтверджує, що відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_7 , разом з батьком ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що батько є інвалідом першої групи та потребує постійного догляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2019 року без змін. Вказує, що підставою для звернення до суду з позовом стала зміна матеріального стану відповідача платника аліментів, а саме його покращення. Вказує, що відповідач безпідставно ігнорує факт, що фактично крім автомобіля, набув у власність 5 об`єктів нерухомого майна, 3 з яких було реалізовано ним, в результат чого у 2019 році отримав у власність 649310 грн. При цьому, на думку позивача, не має значення, з яких підстав було набуто це майно раніше. Також, вказує, що відповідач ОСОБА_6 не додав до апеляційної скарги належних доказів, які б підтверджували, що фактично здійснює догляд за хворим батьком, несе у зв`язку з цим відповідні фінансові витрати. Крім того, ОСОБА_2 вказує, що норми чинного сімейного законодавства, положення міжнародних актів, ратифікованих Україною, визначають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Тому, навіть за умови підтвердження здійснення відповідачем догляду за хворим батьком, а також сплати аліментів на доньку ці обставини не можуть бути прийняті до уваги як беззаперечний факт неспроможності відповідача сплачувати своєму сину аліменти, розмір яких би забезпечував достатній рівень розвитку дитини. Разом з тим, позивач звертає увагу суду, що самостійно виховує сина, працює медсестрою в Хмельницькій обласній лікарні, крім заробітної плати інших доходів немає

Заслухавши доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Так судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15 листопада 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

9 липня 2007 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30% щомісячного доходу ОСОБА_1 , починаючи з 23 січня 2007 року до досягнення ним повноліття.

На даний час ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з мамою, позивачем, та перебуває на її утриманні.

Після рішення суду про стягнення аліментів від 12 березня 2007 року відповідач ОСОБА_1 у 2018-2019 роках набув у власність значну кількість рухомого та нерухомого майна, частину з якого відчужив, отримавши значний матеріальних дохід.

Ч. 1, 2 ч. 1 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

У відповідності до ст.ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 вказаного Кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За нормами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом даної норми суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі за заявою одержувача як і змінює спосіб стягнення аліментів. При цьому законом не передбачено категоричних умов для визначення способу стягнення аліментів, а визначення способу стягнення аліментів є правом одержувача аліментів.

Крім того слід звернути увагу, що у частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правомірно виходив з того, що розмір аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2007 року в зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки через збільшення витрат на утримання дитини, є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а майновий стан відповідача покращився внаслідок набуття права власності на автомобіль та значну кількість об`єктів нерухомого майна.

Таким чином з урахуванням всіх обставин справи, норм сімейного законодавства, пред`явлених позовних вимог ОСОБА_2 , принципу диспозитивності цивільного процесу суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та зміну розміру і способу стягнення аліментів, з цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду враховуючи фактичних обставин справи.

З цих підстав доводи апеляційної скарги про відмову повністю в задоволенні позову з посиланням на ті обставини, що відповідач має незначний дохід, нерухоме майно відповідач отримав у спадок, а не придбав, слід відхилити, адже вказані обставини про набуття права власності на нерухоме майно беззаперечно свідчать про покращення майнового стану відповідача незалежно від джерел придбання майна.

Однак, в той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідач має на утриманні іншу неповнолітню дитину, сам є інвалідом другої групи, має на утриманні батька інваліда 1 групи, що потребує стороннього догляду.

Враховуючи встановлені обставини справи, вимоги чинного законодавства,сімейного стану відповідача, його стану здоров`я, майнового стану колегія суду у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та з врахуванням закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, вважає за можливе змінити розмір та спосіб аліментів, визначених рішенням суду від 12 березня 2007 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, змінивши рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Березюком Віктором Григоровичем, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 листопада 2019 року змінити та викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Змінити розмір аліментів і спосіб їх стягнення, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2007 року, та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 лютого 2020 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох