Справа № 617/1958/19
Провадження № 2/617/225/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 лютого 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - суддіУханьової І.С.,
при секретарі - Чмаль Т.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи втратившою право на жилплощу,
ОСОБА_1 звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 23 квітня 2004 року є власником квартири АДРЕСА_1 .
08 червня 2005 року за її заявою в належній їй квартирі АДРЕСА_1 в якості члена сімї був зареєстрований її співмешканець, відповідач по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Казанка, м. Партизанська, Приморського краю.
В серпні місяці 2018 року їй стало відомо, що співмешканець підтримує відношення з іншою жінкою. В розмові між ними він не заперечував проти цієї обставини. Оскільки продовження сумісного проживання стало неможливим, забравши всі свої речі, ОСОБА_2 в серпні місяці 2018 року виїхав з її квартири на проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач на добровільних засадах відмовляється знятися з реєстрації. Формальна реєстрація ОСОБА_2 в її будинку перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним майном.
Просила визнати відповідача втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник до суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 повністю підтримує та просила розглянути справу в її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.
В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно договору дарування від 23 квітня 2004 року , ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .(а.с. 5)
У квартирі АДРЕСА_1 , дійсно зареєстрований, відповідач по справі - ОСОБА_2 , що підтверджено, фотокопією будинковою книгою (а.с.6-7).
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та довідкою депутата Старосалтівською селищної ради Дрогомерецької Т.В. підтверджено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації квартира АДРЕСА_1 не проживає з серпня місяця 2018 року ( а.с.8, 9, 12).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що підставою для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, є його відсутність протягом року без поважних на це причини. Вказаним слугує свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату ним інтересу до такого житлового приміщення.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 як член сім`ї власника квартири, проте він не проживає у спірній квартирі понад один рік, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню.
Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі, суду не надано.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з серпня 2018 року без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право користування спірною квартирою.
Позивачу, факт реєстрації у зазначеній квартирі відповідача, створює перешкоди у розпорядженні власною квартирою.
Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,81,141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи втратившою право на жилплощу - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Казанка, м. Партизанськ, Приморського краю, втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Вовчанським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя