ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 636/168/13-ц

Провадження № 22-ц/818/3454/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

Заявник - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

Зацікавлена особа - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м.Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про вирішення питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2020 року, постановлену суддею Ковригіним О.С., в залі суду в м. Чугуєві,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) звернувся до суду із поданням про вирішення питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання зазначає, що на виконанні у МР ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №59279371 з примусового виконання виконавчого листа по справі №636/168/13-ц від 09 липня 2013 року, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №17/08-5к від 19 травня 2008 року по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 10111,14дол. США, та нарахованої пені в сумі 89909,50грн. Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, без вилучення паспортного документу.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2020 року подання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м.Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про вирішення питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, без вилучення паспортного документу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволення подання, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні виклики з зобов`язанням його з`явитися до державного виконавця на прийом, а тому висновки суду першої інстанції щодо того, що на його адресу неодноразово направлялися виклики з зобов`язанням з`явитись до відділу з поясненнями за фактом невиконання вимог виконавчого документу, але він жодного разу до державного виконавця не з`явився та жодного разу не відреагував не відповідають фактичним обставинам справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що матеріли подання містять докази про свідоме ухилення від виконання покладених на нього зобов`язань.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у МР ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 59279371 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 636/168/13-ц від 09.07.2013 року, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 17/08-5к від 19.05.2008 року по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 10111 доларів 14 центів США, та нарахованої пені в сумі 89909,50 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Такі права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 2 статті 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Даним Законом встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 6 Закону № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а винна поведінка боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов`язань.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону № 3857-XII та положеннями Закону № 1404-VIII, слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку вказавши, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, оскільки не з`являється на виклик до державного виконавця. Вказані обставини спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах свого батька ОСОБА_1 26 грудня 2019 року з`являвся на прийом державного виконавця та надавав пояснення. ( а.с 22)

З матеріалів справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданий 22.07.2016 року.

Однак даних про те, що він після ухвалення рішення суду про стягнення з нього заборгованості виїжджав за межі України відсутні.

Відсутність коштів на рахунках, майна та доходів не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Боргові зобов`язання стягувача забезпечені іпотекою. Представник ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_1 має батьків похилого віку, які проживають поза межами України, хворіють. Тому, може виникнути необхідність терміново тимчасово виїхати за межі України.

Обмеження у праві виїзду за межі України є крайнім заходом щодо виконання рішення суду, підстав для застосування якого наразі колегією суддів не вбачається, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні подання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м.Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків).

Згідно пунктів 1,4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2020 року скасувати.

В задоволенні подання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізському, Чугуївському районах та м.Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про вирішення питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна