Номер справи 623/3553/19
Номер провадження 2/623/103/2020
РІШЕННЯ

іменем України

11 серпня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Герцова О.М.

з участю секретаря Рзаєвої І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк "Траст", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» Кухарев Володимир Валентинович, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства банк "Траст", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» Кухарев Володимир Валентинович, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Позовна заява мотивована тим, що 26.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Траст», укладений змішаний договір № R022.001-ТЕК.0077148.

Позивач вважає, що при укладанні вказаного договору суттєво порушено її права як споживача, оскільки з умовами договору його належним чином не ознайомлено, банком не надано позичальнику повної, всебічної та обєктивної інформації про умови кредиту, позивач не мав часу та змоги ознайомитися з умовами кредитного договору при його підписанні, позивача не повідомлено про сукупну вартість кредиту, кредитний договір містить незаконні умови щодо стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості, тому кредитний договір повинен бути визнано недійсним.

Представником відповідача Кухаревим В.В. надано до суду клопотання про проведення судових засідань без його участі та без участі третьої особи. Просив залишити позов без розгляду.

Представниками третіх осіб клопотань або заперечень до суду надано не було, про час та місце розгляд у справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За правилами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно дост. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 26.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк«Траст» укладений змішаний договір № R022.001-ТЕК.0077148 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 48% річних та щомісячною комісією за обслуговування кредиту у розмірі 2,5%.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Закон України «Про захист прав споживачів`застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Також даною статтею визначені права та обов`язки сторін договору споживчого кредиту.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 15 вказаного Закону, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Частиною 2 ст. 15 цього ж Закону передбачено, інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Обов`язковим елементом укладання договору є ознайомлення із змістом договору. Позичальник повинен ознайомитися з договором перед його підписанням. Укладаючи кредитний договір, будь-яка сторона повинна була уважно з`ясувати, на яких умовах він укладається, а тому з власної ініціативи на момент отримання коштів визначити для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не можуть безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін договору.

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті18 Закону України «Про захист прав споживачів`до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Із тексту кредитного договору вбачається, що позивачу була надана повна та достовірна інформація про умови споживчого кредиту.

ОСОБА_1 своїм підписом у заяві-опитувальнику на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки засвідчила, що ознайомлена та зобов`язується неухильно дотримуватись умов, що зазначені у цій заяві опитувальнику, умовах відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням платіжних карток та депозитного рахунку, тарифах комісійної винагороди ПАТ Банк «Траст», та підтвердила, що розуміє та погоджується, що вказані документи є невідємними частинами кредитного договору, та у випадку встановлення кредитного ліміту розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту та графік платежів (а.с. 9).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу.

Загальними вимогами чинності правочину є такі: зміст правочину не може суперечити ЦК Українита іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вичинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; не може суперечити правам та інтересам осіб. Правочин може визнаватись недійсним за наявності дефектів у будь- якому елементі правочину.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений в належній формі, підписаний сторонами на умовах вільного волевиявлення, таким чином, зміст договору в повномуобсязі відповідає вимогам встановленим в законодавстві, при укладенні договору банком дотримано всіх вимог, додержання якихє необхіднимдля чинності правочину, а отже, належним чином укладений договір є обовязковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуальногокодексу Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другоїст. 89 Цивільного процесуального кодексу Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 19.03.2020 року зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду оригінали письмових доказів, які є в неї в наявності, що стосуються укладеного кредитного договору №R022.001-TEK.0077148 від 26.05.2016 року - для огляду у судовому засіданні.

Позивачем ОСОБА_1 на виконання ухвали суду не надано письмові докази до суду, але в позовній заяві позивач повідомляла суд, що оригінали письмових доказів у разі необхідності нею будуть надані до суду.(а.с.6).

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, по позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк «Траст» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 6, 7, 10-13,18,76-81, 89, 258,259,263-265,268, 273, 274, 279, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк «Траст», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» Кухарев Володимир Валентинович, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: О.М.Герцов

Повний текст рішення виготовлено 13 серпня 2020 року