Справа № 152/1410/19
УХВАЛА

іменем України

06 лютого 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1410/19

Провадження №2/152/45/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Костриці В.С.,

представника відповідача адвоката Країла С.В.,

розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просить визнати дії відповідача ОСОБА_3 по позбавленню його права проживати в будинку АДРЕСА_1 , як члена сім`ї, шляхом відібрання у нього ключа від будинку, незаконними; стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування в сумі 2993,73 грн. та моральну шкоду в сумі 30000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що у 2002 році він вийшов на пенсію після служби у ЗСУ та став проживати у с. Рахни-Лісові із ОСОБА_4 , з якою у 2005 році зареєстрував шлюб та у якої була дитина відповідач ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 була для нього, як дочка, він дбав про її матеріальне та духовне забезпечення, вони мали спільний побут, як і належить сім`ї.

У 2017 році його дружина поїхала на тимчасові заробітки до Ізраїлю, після чого йому стало відомо, що остання проживає з іншим чоловіком.

26.03.2019 року він розлучився з ОСОБА_4 .

Так, він залишився проживати у будинку ОСОБА_4 , а відповідач ОСОБА_3 чинить йому перешкоди для проживання у будинку, не дивлячись на те, що він посадив сад, зробив огорожу, побудував прибудову до будинку, провів воду, займався обробітком земельної ділянки.

В кінці літа 2017 року відповідач заховала від нього ключ, чим створила перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 співмешкає з чоловіком і вони йому разом погрожували, у зв`язку з чим він був змушений піти з будинку та з осені 2017 року проживає у гаражі, де немає нормальних умов для проживання.

Проживаючи в гаражі в холодну пору року він захворів та потрапив до госпіталю у м. Вінниця, зокрема лікувався у пульмонологічному відділенні з 22.11.2017 року по 06.12.2017 року.

У 2018 році він продовжив лікування та перебував на лікуванні у госпіталі з 02.05.2018 року по 13.05.2018 року, з 25.06.2018 року по 09.07.2018 року, з 18.09.2018 року по 29.09.2018 року і з 10.12.2018 року по 21.12.2018 року.

Крім того він знаходився на лікуванні з 11.03.2019 року по 22.03.2019 року.

Так, майже всю отриману після звільнення зі служби в ЗСУ пенсію за вислугу років він вкладав в поліпшення умов проживання та облаштування садиби, домашнє господарство, проте відповідач не повертала йому ключ від будинку і він 2,5 роки проживав у гаражі без жодних умов для проживання у ньому.

Вважає, що у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_3 його житлових прав, остання має відшкодувати йому завдані матеріальні збитки за вартість лікування, які становлять 2993,73 грн. та 30000 грн. моральної шкоди.

Зокрема, при визначенні розміру моральної шкоди, він виходив із переживань, пов`язаних з позбавленням житла, втрати здоров`я, оскільки він не мав жодних можливостей для приготування їжі та забезпечення побутових умов.

Відповідно до ухвали судді від 29.11.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.12.2019 року (а.с.37).

18.12.2019 року та 15.01.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 06.02.2020 року у зв`язку із клопотаннями сторін (а.с.42, 73).

Ухвалою суду від 15.01.2020 року змінено прізвище відповідача у означеній цивільній справі та викладено його як « ОСОБА_2 » (а.с.71).

06.02.2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позову (а.с.75).

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що у процесі підготовчого провадження його спірні з ОСОБА_2 питання врегульовані у добровільному порядку, у зв`язку із чим він відмовляється від позову і просить закрити провадження у справі.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подану ним заяву про відмову від позову.

Представник позивача адвокат Костриця В.С. у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_1 про відмову від позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Країло С.В. не заперечує щодо задоволення заяви позивача про відмову від позову.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.74).

Позивач, представник позивача, представник відповідача не заперечують щодо здійснення підготовчого засідання у відсутності відповідача.

Перешкод для розгляду у підготовчому судовому засіданні заяви позивача ОСОБА_1 про залишення його позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у відсутності відповідача, належним чином повідомленої про дату, час та місце підготовчого засідання, немає.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи…

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Пунктом 1 ч.2 ст.49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1-3 ст.206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 1 ст.198 ЦПК України встановлено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Розгляд по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не здійснювався.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 під час підготовчого провадження у підготовче засідання подав заяву, в якій повідомляє про відмову від позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди і просить закрити провадження у справі, та враховуючи, що судом роз`яснено позивачеві наслідки закриття провадження у справі, то суд вважає, що наявні підстави для прийняття відмови позивача від позову.

Виходячи з наведених вище обставин, суд приймає відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , оскільки вона не суперечить закону, не порушує прав позивача та інших учасників справи.

Оскільки відмова позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає прийняттю, то провадження у справі слід закрити.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.13, п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.198, ч.4 ст.200, ч.1-3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, ст.ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Роз`яснити сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 06.02.2020 року.

Суддя: