П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м. Київ

Справа № 22-7092 Головуючий у1-й інстанції - Вовк С. В.

Унікальний № 757/9633/20-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Наглядової Ради, третя особа - Член Правління Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» Чернишова Лариса Петрівна, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання розірвати трудовий договір та звільнити з посади,-

у с т а н о в и л а:

У лютому 2020 року Голова Комітету Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» в особі Наглядової Ради, третя особа - Член Правління АТ КБ «ПриватБанк» Чернишова Л. П., про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання розірвати трудовий договір та звільнення з посади, в якому просив визнати бездіяльність АТ КБ «ПриватБанк» в особі Наглядової Ради АТ КБ «ПриватБанк», яка полягає в невиконанні вимоги Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» від 22 листопада 2019 року, зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» в особі Наглядової Ради розірвати трудовий договір з Членом Правління АТ КБ «ПриватБанк» з питань управління ризиками Чернишовою Л. П. за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та трудового законодавства та звільнити її із займаної посади (а.с.4-7).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» до АТ КБ «ПриватБанк» в особі Наглядової Ради, третя особа - Член Правління АТ КБ «ПриватБанк» Чернишова Л. П., про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання розірвати трудовий договір та звільнити з посади.

Не погодившись з ухвалою суду, Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.38-40).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк», адвокат Баранов В. С., вказує, що ураховуючи суб`єктний склад даного спору між позивачем юридичною особою та відповідачем юридичною особою спір повинен розглядатись судом господарської юрисдикції, вимоги позивача про розірвання трудового договору з третьою особою пов`язані з реалізацією позивача своєї господарської діяльності та прийняття управлінських рішень. Зазначає, що будь-які спори щодо прийняття рішень уповноваженого на це органу, про припинення повноважень виконавчого органу товариства в першу чергу стосуються корпоративного управління товариством та реалізації його учасниками своїх прав на управління таким товариством. Також посилається на відсутність колективного договору між Банком та позивачем, рішення було прийнято позивачем без наявності законних повноважень, жодних відомостей про підписання колективного договору з Банком позивачем не зазначено. Вказує на відсутність у позивача права для висунення вимоги про розірвання трудового договору з третьою особою, яка не має статусу керівника Банку. Також зазначає, що у діях Банку відсутній склад бездіяльності стосовно виконання рішення та вимога позивача, оскільки вказане рішення було оскаржене до суду.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», адвоката Бондара Є. І., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», адвоката Баранова В. С., та представник третьої особи Чернишової Л. П., адвоката Фурманчука О. І., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилався на протиправні дії відповідача, які полягають у невиконанні вимоги Первинної профспілкової організації співробітників банку від 22 листопада 2019 року про розірвання трудового договору з членом Правління з питань управління ризиками Чернишовою Л. П. за порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та трудового законодавства. Позивач просить також зобов`язати відповідача в особі його Наглядової Ради розірвати трудовий договір з Чернишовою Л. П. , звільнити її із займаної посади.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» районний суд виходив з того, що можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена наглядової ради міститься у нормах Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про банки та банківську діяльність» і у положеннях Статуту, і, відповідно, не є предметом регулювання трудового права. Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів наглядової ради стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Заявник Первинна профспілкова організація хоч і обґрунтовує свій позов нормами трудового права, правильним є віднесення даного спору до категорії господарського, оскільки визначальними за наведених у ньому обставин є корпоративні правовідносини.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із роз`ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України, ГПК України, КТТК України або КУпАП - віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб`єктним складом.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, до компетенції господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Отже, виходячи з положень наведеної норми, господарському суду підвідомчі корпоративні спори: між учасниками товариства; між учасником та господарським товариством, які мають бути пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Натомість, у даному конкретному випадку, спір між сторонами не є корпоративним і не належить до компетенції господарських судів.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, з аналізу вказаної статті убачається, що корпоративні права характеризуються ознаками, згідно з якими особа має: частку в статутному капіталі господарської організації; права на участь в управлінні господарською організацією; право на тримання певної частини прибутку (дивідендів) ГО.

У даному випадку позивач - Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «ПриватБанк», не є учасником, засновником, акціонером АТ КБ «ПриватБанк». Позов заявлений щодо виконання власником або уповноваженим органом власника вимоги виборного органу первинної профспілкової організації про розірвання трудового договору з керівником підприємства відповідно до положень ст. 45 КЗпП України.

З таких обставин правовідносини сторін не можуть вважатися корпоративними, оскільки знаходяться у сфері регулювання КЗпП України.

Тому апеляційний суд доходить висновку щодо належності даного спору до цивільної юрисдикції.

Аргументи відзиву АТ КБ «ПриватБанк» на апеляційну скаргу щодо належності даного спору до господарської юрисдикції відхиляються апеляційним судом як неприйнятні, оскільки відповідач помилково ототожнює порядок призначення та звільнення керівників у акціонерних товариствах із правовідносинами, які урегульовані ст. 45 КЗпП України.

Інші аргументи відзиву АТ КБ «ПриватБанк» на апеляційну скаргу не мають правового значення для розгляду питання щодо юрисдикції даного спору, оскільки стосуються обґрунтованості позовних вимог, а тому підлягають оцінці судом під час розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу допустив порушення процесуального права, невірно визначив категорію спірних правовідносин та помилково дійшов висновку щодо належності справи до юрисдикції господарських судів, що є підставою для скасування ухвали районного суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома