Дата документу 12.08.2020 Справа № 336/1023/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/1023/20 Головуючий у 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження №22ц/807/2496/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Долі Дмитра Миколайовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс»,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе А.О., заінтересована особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначав, що в провадженні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження № 58875689 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказане виконавче провадження відкрито старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Кіорпе А.О. постановою про відкриття виконавчого провадження від 12 квітня 2019 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження заявнику не надходила, проте, йому було направлено повідомлення про реалізацію вказаної квартири шляхом проведення електронних торгів через ДП «СЕТАМ».

15 серпня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_2 було встановлено, що виконавчий документ виконавчий лист № 0827/966/12, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 04.04.2013 р., на підставі якого відкрито виконавче провадження, має суттєві недоліки, які унеможливлюють здійснювати примусове виконання судового рішення, а саме:

- в порушення п. 29,33 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом ДСА України 17.12.2013 № 173 та вимог ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист має підчистки та замазування рукописного тексту коректором в графі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», що унеможливлює достеменно встановити звернення до виконання судового рішення та, як наслідок, пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

- у «Відмітки державного виконавця про виконання рішення, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» після підчистки та замазування рукописного тексту коректором мається рукописний напис про повернення виконавчого документа стягувачу 28 грудня 2017 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 0827/966/12, виданого 04 березня 2013 року, в якому зазначений строк пред`явлення його до виконання до 21 грудня 2013 року. Приймаючи до уваги, що з моменту зазначеного у виконавчому листі строку пред`явлення його до виконання до 21 грудня 2013 року до моменту його повернення 28 грудня 2017 року сплинуло більше ніж 6 місяців, за відсутності відміток про повернення виконавчого документа до набрання чинності 05.10.2016 р. ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.№ 1404-VIII сплинув річний строк на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

- у виконавчому листі зазначений ідентифікаційний код стягувача -23794014. Проте, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 12 вересня 2019 року суб`єкта господарювання з таким ідентифікаційним кодом не існує.

Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про невідповідність виконавчого документа вимогам закону та сплив строку на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2012 року у справі № 0827/966/12.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив суд поновити строк на звернення зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіопре А.О., що виразилося у прийнятті 12 квітня 2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 58875689; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіопре А.О. від 12 квітня 2019 року і зобов`язати державного виконавця усунути порушення вимог закону при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 04 березня 2013 року у справі № 0827/966/12 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту. Також просив суд зупинити стягнення на підставі цього виконавчого листа до завершення розгляду скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2020 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіорпе А.О. Відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіорпе А,О., заінтересовані особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс».

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значена для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий лист міг бути пред`явлений до примусового виконання до 21 грудня 2013 року, проте, вперше виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14 січня 2014 року. Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції зазначив, що пропущення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки це не відповідає критеріям, визначеним ст. 432 ЦПК України. Проте, судом залишено поза увагою, що частиною 2 статті 432 ЦПК України, передбачена наявність інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції не наведено аргументів неприйнятності його беззаперечних доводів невідповідності виконавчого документа вимогам закону, чим порушено ч. 4 ст. 265 ЦПК України. Крім того, залучення ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» до справи порушує принцип рівності прав сторін у цивільному процесі.

З огляду наведене, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву не скористались.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки постанова про повернення виконавчого документу по виконавчому провадженню № 58875689 винесена 28 грудня 2017 року, строк пред`явлення виконавчого документу переривався, а тому обставини які б свідчили про неправомірність дій з боку державного виконавця при винесенні постанови від 12 квітня 2019 року про відкриття виконавчого провадження відсутні. Виправлення, які містяться у виконавчому документі відображені у відповідних постановах державного виконавця та не є підставою для скасування постанови про відкриття провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (справа № 0827/966/2012, провадження № 0827/2-888/2012) від 28 вересня 2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначеним рішенням звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві приватної власності по Ѕ частині кожному на підставі договору міни, зареєстрованого Запорізькою будівельною товарною біржею від 23.09.1998 року р. № 964, шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, не нижчою за 167900 грн., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/17-02/3821-50 від 09.12.2005 року на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» у сумі 260760,05 грн., в тому числі 144599,59 грн. заборгованість по кредиту, 65013,93 грн. нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом, 51146,53 грн. нарахована пеня за порушення умов кредитного договору. А також з відповідачів на користь позивача стягнуто солідарно судові витрати у сумі 2607,60 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2012 року залишено без змін.

На виконання рішення суду та на підставі заяви представника позивача, 04 березня 2013 року було видано виконавчий лист, який пред`явлено для примусового виконання до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Строк пред`явлення до виконання виконавчого документу - до 21 грудня 2013 року (а.с. 11).

Вперше, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, було відкрито за постановою державного виконавця від 14 січня 2014 року та завершено 28 грудня 2017 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

11 квітня 2019 року стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» повторно звернувся до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 41-43).

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 58875689 від 12 квітня 2019 року державний виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе А.О. відкрито виконавче провадження а.с. 39-40).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_1 зазначив зокрема, що з моменту встановлення граничного строку для пред`явлення листа до виконання 21 грудня 2013 року до моменту повернення виконавчого документа стягувачу 28 грудня 2017 року сплинуло більш ніж 4 роки, що свідчить про подання виконавчого листа до виконання з порушенням строків.

Вказані доводи не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

За змістом пункту першого частини першої, другої та третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Також, відповідно до п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, на час винесення постанови про повернення виконавчого документу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 цього Закону, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа № 0827/966/12 від 04 квітня 2013 року, на підставі якого винесено постанову про відкриття провадження від 12 квітня 2019 року пропущений не був.

При цьому, доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку на перше пред`явлення виконавчого листа та неправомірне відкриття виконавчого провадження постановою від 14 січня 2014 року не приймаються колегією суддів, оскільки скаржник не звертався з вимогами щодо неправомірності винесення постанови від 14 січня 2014 року.

Також, доводи в частині того, що пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не приймаються колегією суддів, оскільки вимоги щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не є предметом перегляду в межах цієї справи.

В силу приписів ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Наявність виправлень у графі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» також не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, посилання скаржника на Інструкцію з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом ДСА України 17.12.2013 № 173 є безпідставними, оскільки державні виконавці керуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5). Крім того, судом першої інстанції встановлено, що всі виправлення, які містяться у графі «Відмітки державного виконавця», знайшли своє відображення у відповідних постановах, про що свідчить інформація, розміщена в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень.

Не є обставиною, що унеможливлює здійснювати примусове виконання судового рішення відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суб`єкта господарювання з ідентифікаційним кодом № 23794014, який зазначено як код стягувача у виконавчому документі. Натомість зазначення ідентифікаційного коду у виконавчому листі в повній мірі відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмолено. Вказаним рішенням встановлено, що виконавчий лист № 0827/966/12, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 04 квітня 2013 року, за своїм змістом відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із пунктом 9 частини третьої статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно із ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: