Справа № 128/1555/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницький районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Вінницький районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, посилаючись на те, що він народився у м. Львові Української РСР ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 05.08.1948 року складено актовий запис про народження № 872 Шевченківським районним у місці Львові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області.

На підтвердження факту державної реєстрації народження видавалось свідоцтво про народження НОМЕР_1 05.08.1948 року батькові заявника - ОСОБА_2 , яке було втрачено. Повторно свідоцтво про народження ОСОБА_1 не видавалось.

Будучи неповнолітнім, заявник притягувався до кримінальної відповідальності з відбуванням покарання у місцях позбавлення волі на території України.

У зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності у 1989 році, за вчинення крадіжки в м. Москві (Російська Федерація), заявник тимчасового перебував поза межами України, оскільки в цей час проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу в Державному науковому центрі соціальної та судової психіатрії ім. В.П. Сербського (м. Москва), де у нього була виявлена психопатія мозаїчного кола.

В кінці 2000 року ОСОБА_1 повернувся до м. Львів, де до 2003 року постійно проживав, без реєстрації, а згодом переїхав до м. Вінниці, де постійно проживав.

ОСОБА_1 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинені злочини на території м. Вінниці, зокрема, у 2010, 2013, 2014 роках і вироками судів було встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого терміну, в тому числі на момент вчинення злочинів проживав у м. Вінниці, покарання за злочини відбував також у місцях позбавлення волі на території України.

Після відбування покарання у 2016 році, ОСОБА_1 звертався до Вінницького РС УДМС України у Вінницькій області з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України, однак провадження щодо розгляду даної заяви було припинено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не міг надати жодного документу належності до громадянства України.

Згодом, у 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Вінницького РВ УДМС України у Вінницькій області з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України, проте йому знову було відмовлено, оскільки він не міг підтвердити факт належності до громадянства України.

Одночасно, заявнику роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство» 13.11.1991 року, йому необхідно звернутися до суду.

22.06.2018 року ОСОБА_1 був взятий на облік у Комунальному закладі «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Дудчик М.У. в судове засідання 06.08.2020 року не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить справу слухати за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі. Однак, будучи присутніми безпосередньо в попередніх судових засіданнях, заявник та його представник заяву підтримали, аргументуючи доводами, викладеними в ній.

Представник заінтересованої особи Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в судове засідання 06.08.2020 року не з`явився по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с.144).

Однак, будучи присутнім в попередніх судових засіданнях представник зазначив, що заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 та просить відмовити в її задоволенні з тих підстав, що вказана заява грунтується на припущеннях, що не узгоджується з ч.6 ст. 81 ЦПК України; заявником не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року. Так, для отримання паспорту громадянина України спочатку потрібно звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, а не з вимогою встановити проживання на території України в будь - який час, або тим паче належність до громадянства України.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_1 , з 1989 року по 1999 рік перебувала з ним у фактичних шлюбних стосунках та станом на 24.08.1991 року вони проживали разом у АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_4 , яка була допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції суду показала, що знайома з ОСОБА_1 , оскільки він був колегою її чоловіка. Знає, що в 1991 році він проживав разом із ОСОБА_3 , яка являється її подругою.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заперечення заінтересованої особи та покази свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, ОСОБА_1 народився у м. Львові Української РСР ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 05.08.1948 року Шевченківським районним у місці Львові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області складено актовий запис про народження № 872 та було видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 05.08.1948 року батькові - ОСОБА_2 , яке було втрачено; повторно свідоцтво про народження ОСОБА_1 не видавалось, що підтверджується копією відповіді начальника Шевченківського відділу ДРАЦС Львівського міського управління юстиції № 1088/16.7-23 від 24.04.2019 року (а.с.9).

У зв`язку з притягнення до кримінальної відповідальності у 1989 році за вчинення крадіжки в м. Москві (Російська Федерація) тимчасового перебував поза межами України, оскільки, в цей час проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу в Державному науковому центрі соціальної та судової психіатрії ім. В.П. Сербського (м. Москва), де у ОСОБА_1 була виявлена психопатія мозаїчного кола, що підтверджується копією Акта № 95 стаціонарної судово-психіатричної експертизи Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. ак. О.І. Ющенка від 20.11.2014 року (а.с. 10 - 17).

ОСОБА_1 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за вчиненні злочини на території м. Вінниці, зокрема у 2010, 2013, 2014 роках, що підтверджується копіями вироків Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.08.2010 року, Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2013 року та Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2014 року (а.с. 18 - 22, 25).

В 2016 році ОСОБА_1 звертався до Вінницького РС УДМС України у Вінницькій області з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України, проте провадження щодо розгляду даної заяви було припинено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не міг надати жодного документу належності до громадянства України (а.с. 24).

22.06.2018 року ОСОБА_1 взятий на облік у Комунальному закладі «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією посвідчення про взяття на облік № 40 від 22.06.2018 року (а.с. 23).

Відповідно до ст. п. 5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно інформаційного листа Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

В статті 1 цього Закону чітко визначено поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, законом не передбачено.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки не є визначальною обставиною.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт, про який просить заявник, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

Встановлення даного факту дає можливість заявнику ОСОБА_1 отримати паспорт громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, постійно проживав на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко