Справа №522/4902/19
Провадження №2/521/3095/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

15 липня 2020 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Джірінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора,

УСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 14, п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І.О., ТОВ «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М.Ю., треті особи: ТОВ «Запоріжжя Інвест», ТОВ «Капітал Джірінг», ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Як убачається із постанови Верховного суду від 27 травня 2020 року, касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасовано, а справу передано для розгляду до Малиновського суду м. Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року справа №522/4902/19 була розподілена судді Плавичу І.В.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Як зазначає ОСОБА_1 , 14 січня 2019 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі- продажу корпоративних прав, а саме частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» вартістю 7 500 000 грн, які позивач передала продавцю до укладення договору. ОСОБА_2 не підписала акта приймання- передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс», у зв`язку з чим останнє не прийняло до складу учасників позивача.

28 січня 2019 року позивач та ОСОБА_2 уклали угоду, за умовами якої договір купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» розривається, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути сплачені позивачем кошти до 18 лютого 2019 року.

28 січня 2019 року ТОВ «Люнакс» в особі ОСОБА_2 та позивач укладали договір поруки, відповідно до якого ТОВ «Люнакс» поручилось перед позивачем за виконання ОСОБА_2 обов`язку щодо повернення грошових коштів (оплати вартості частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс»).

На момент укладення договору поруки ТОВ «Люнакс» володіло мережею автозаправних станцій за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , смт Олександрівка, м. Чорноморськ, Одеська область; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Як указує позивач, вона розраховувала, що у випадку невиплати заборгованості відповідачем, вона зможе задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя ТОВ «Люнакс».

Перевіривши наявність права власності ТОВ «Люнакс» на мережу автозаправних станцій позивач встановила, що всі об`єкти нерухомості перереєстровано на ТОВ «Запоріжжя Інвест».

ОСОБА_1 вважає, що відновлення її законних інтересів в отриманні відшкодування за рахунок нерухомого майна ТОВ «Люнакс» можливе шляхом скасування реєстраційних дій державного реєстратора та приватного нотаріуса.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року було відкрито провадження у даній справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року була залишена без змін.

Утім, як уже зазначалось, відповідно до постанови Верховного суду від 27 травня 2020 року, касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасовано, а справу передано для розгляду до Малиновського суду м. Одеси.

Ухвалюючи вищевказану постанову, Верховний Суд указав, що визначаючи підсудність у цій справі він виходив з таких міркувань.

Питання цивільної територіальної юрисдикції (підсудність) врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 27 ЦПК України).

Частиною п`ятнадцять статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до частини шістнадцять статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. А частиною восьмою цієї статті визначено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідним від якого є такі вимоги (виключна підсудність).

Відповідно до висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №442/4490/18 (провадження № 14-158цс19) вимоги про визнання протиправними дій з прийняття рішень державного реєстратора чи нотаріуса про державну реєстрацію речових прав і обтяжень на нерухоме майно та про скасування цих рішень має розглядати суд, до компетенції якого належить розгляд позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо якого державний реєстратор чи нотаріус прийняли вказані рішення.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О., ТОВ «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю., за участю третіх осіб: ТОВ «Запоріжжя Інвест», ТОВ «Капітал Джірігн», про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Даний спір виник щодо нерухомого майна (мережі автозаправних станцій), що, на думку позивача, незаконно вибуло із власності ТОВ «Люнакс» внаслідок незаконних реєстраційних дій державного реєстратора та приватного нотаріуса.

Обраний позивачем спосіб захисту спрямований на захист права власності ТОВ «Люнакс» для відновлення її законних інтересів в отриманні відшкодування коштів за рахунок його нерухомого майна.

Отже, суддя звертає увагу, що предметом спору у даній справі є, зокрема, законність переходу права власності на нерухоме майно від однієї юридичної особи до іншої на підставі рішень державного реєстратора та приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Разом з тим, укладаючи договір про купівлю-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» від 14 січня 2019 року, між ОСОБА_1 та ТОВ «Люнакс» в особі ОСОБА_2 виникли корпоративні правовідносини, які регулюються нормами ГПК України.

Так, відповідно до статті 167 частини 1 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 19 частиною 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Крім того, як згадувалось раніше, відповідно до висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №442/4490/18 (провадження № 14-158цс19) вимоги про визнання протиправними дій з прийняття рішень державного реєстратора чи нотаріуса про державну реєстрацію речових прав і обтяжень на нерухоме майно та про скасування цих рішень має розглядати суд, до компетенції якого належить розгляд позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо якого державний реєстратор чи нотаріус прийняли вказані рішення.

Як передбачено статтею 186 частинами 1, 2, 3, 4, 5 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Оглянувши матеріали заяви, суд доходить висновку, що розгляд даної позовної заяви необхідно віднести до юрисдикції господарського суду.

Ураховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про доцільність відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 186, 258, 259, 260, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Джірінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Плавич