ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1934/20 Справа № 175/3297/16 Головуючий у першій інстанції: Борисов С.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Макарова М.О.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс»до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ТОВ «Автокредит Плюс» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 лютого 2014 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_4 укладено договір лізингу, за яким позивач зобов`язався придбати та передати в користування ОСОБА_4 транспортний засіб «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, №кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Умовами договору визначені строки виконання зобов`язань та відповідальність за їх порушення. Зобов`язання за цим договором забезпечено окремими договорами поруки, укладеними 06 лютого 2014 року ТОВ «Автокредит Плюс» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у межах відповідальності у розмірі 1000,00 грн. 20 березня 2015 року автомобіль, який був переданий ТОВ «Автокредит Плюс» ОСОБА_4 відповідно до договору лізингу, був проданий ОСОБА_5 , який діяв від імені ТОВ «Автокредит Плюс», ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_5 діяв в інтересах ТОВ «Автокредит Плюс» за довіреністю, яку товариство йому не надавало. У подальшому ОСОБА_6 відчужила спірний автомобіль на користь ОСОБА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням умов договору у ОСОБА_4 станом на 16 серпня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 73045,14 грн. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року у розмірі 72045,00 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року у розмірі 1000,00 грн; визнати недійсною довіреність №6 від 06.02.2014 року на ім`я ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля від 20 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_6 та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_1 та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; витребувати автомобіль у ОСОБА_1 та зареєструвати право власності на нього за ТОВ «Автокредит Плюс».

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за Договором фінансового лізингу №K200A! від 06 лютого 2014 року у розмірі 72045,14 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за Договором фінансового лізингу №K200A! від 06 лютого 2014 року, за Договорами поруки 1, 2 № №K200A! від 06 лютого 2014 року у розмірі 1000,00 грн. Визнано недійсною довіреність №6 від 06 лютого 2014 року видану від імені ТОВ "Автокредит Плюс" на ім`я ОСОБА_5 з моменту її вчинення. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 оформлений довідкою-рахунком, № НОМЕР_5 від 20 березня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 . Скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 та визнано недійсним Свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 . Скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_7 та визнано недійсним Свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_1 . Витребовано у ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_7 та передано вказаний транспортний засіб представникам ТОВ "Автокредит Плюс". Вирішено також зареєструвати транспортний засіб, автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , - за ТОВ "Автокредит Плюс" - надавши повноваження представникам ТОВ "Автокредит Плюс" в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, код кольору-колір: 5-червоний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.48-53 т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 96-103 т.1).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року скасовано. В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" відмовлено у повному обсязі (а.с. 164-170 т.1).

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс» про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A! скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін.(а.с. 223-229 т.1). В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, зокрема, зазначено, що суд апеляційної інстанції положення ст. 216 ЦК України про двосторонню реституцію не застосував, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Автокредит Плюс" про стягнення заборгованості (а.с. 227 т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ТОВ «Автокредит Плюс», яке долучене до матеріалів справи. У зв`язку з відсутністю відповідачів за відомими суду адресами, що також відповідають відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19.02.2020 року, сповіщення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах змісту позовної заяви та з урахуванням постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 лютого 2014 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_4 підписано заяву про приєднання останнього до публічного договору від 06 лютого 2014 року №K200A!, відповідно до якої ОСОБА_4 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг (Умов та Правил надання фінансового лізингу), які розміщені на веб-сайті позивача (а.с. 6 т.1).

Відповідно до умов, зазначених у вказаній заяві, заява про приєднання до Умов та Правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу.

Пунктами 14.1.1, 14.1.2 вказаної вище заяви від 06.02.2014 року визначено, що предмет лізингу та його вартість - автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку №1; строк лізингу: 60 місяців з моменту підписання Додатку №2 (Графік лізингових платежів).

Пунктом 14.1.3 договору №K200A! від 06.02.2014 року визначено щомісячні платежі та порядок їх сплати: щомісячно, згідно Графіку, та включають в себе:

- платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку №2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі;

- відсотки за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі;

- комісію за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу у розмірі згідно додатку №2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі.

У пункті 14.1.5 вказаного вище договору визначено період сплати щомісячного платежу з 15 по 19 число кожного місяця.

Додатком №1 до вказаної вище заяви від 06.02.2014 року погоджено Специфікацію та акт приймання-передачі, яким визначено, зокрема, предмет лізингу - автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 (а.с. 6 зворот т.1).

В додатку №2 до договору фінансового лізингу №K200A! від 06.02.2014 року викладено Графік сплати лізингових платежів (а.с. 7 т.1).

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за договором №K200A! від 06.02.2014 року, між ТОВ "Автокредит плюс" та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №K200A! від 06.02.2014 року (а.с.8 т.1).

Згідно пункту 2 зазначеного вище договору поруки, ОСОБА_2 відповідає перед ТОВ "Автокредит плюс" за виконання обов`язків ОСОБА_4 за договором фінансового лізингу у розмірі 1000,00 грн.

Крім того, між ТОВ "Автокредит плюс" та ОСОБА_3 був укладений договір поруки з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за договором №K200A! від 06.02.2014 року з лімітом відповідальності 1000,00 грн. (а.с. 33 т.1).

За умовами договору фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A! ОСОБА_4 отримав від ТОВ «Автокредит Плюс» у платне користування автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копію акту приймання-передачі (а.с. 6 зворот).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 зазначений автомобіль належав ТОВ «Автокредит Плюс» на праві власності (а.с. 29 т.1).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданого суду ТОВ «Автокредит Плюс», станом на 16 серпня 2016 року позивачем нараховано заборгованість ОСОБА_4 у розмірі 73045,14 грн, яка складається із залишку вартості предмета лізингу - 37236,33 грн; винагороди за користування предметом лізингу - 15427,05 грн; винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу - 2812,03 грн; пені - 17569,73 грн. (а.с. 5 т.1).

20 березня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку від 20 березня 2015 року №ААЕ091939 перереєстрували транспортний засіб «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_5 від імені ТОВ «Автокредит Плюс» продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_6 (а.с. 27, 30 т.1).

У подальшому ОСОБА_6 15 квітня 2015 року відчужила спірний автомобіль на користь ОСОБА_1 (а.с. 32 т.1).

Відповідно до ч. 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 ст. 806 ЦК України передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору, відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Виходячи з викладено, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що договір фінансового лізингу №K200A! від 06.02.2014 року укладений без дотримання письмової нотаріальної форми, тому є нікчемним.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року (справа №6-2766цс15), від 19 жовтня 2016 року (справа № 6-1551цс16), від 18 січня 2017 року (справа №6-648цс16), а також постановах Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №728/150/17-ц, від 29 липня 2019 року у справі № 547/1220/16-ц, які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Встановлено, що на виконання умов договору лізингу від 06 лютого 2014 року ТОВ «Автокредит Плюс» придбало та передало в користування ОСОБА_4 транспортний засіб «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно додатку №1 до договору лізингу від 06 лютого 2014 року "Специфікація" вартістьавтомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 становить 49000,00 грн. (а.с. 6 зворот т.1).

ОСОБА_4 на виконання договору фінансового лізингу №K200A! від 06.02.2014 року сплатив на користь ТОВ «Автокредит Плюс» грошові кошти на загальну суму 13548,54 грн. (а.с. 56 т.2).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; встановивши нікчемність договору фінансового лізингу №K200A! від 06.02.2014 року; приймаючи до уваги, що у ОСОБА_4 відсутній предмет лізингу, який був йому переданий позивачем, що встановлено вище; встановивши вартість предмета лізингу - автомобіля марки Daewoo, модель: Nexia, 2007 року випуску в розмірі 49000,00 грн.; враховуючи, що ОСОБА_4 в порядку виконання умов договору було сплачено ТОВ «Автокредит Плюс» 13548,54 грн., - колегія приходить до висновку про наявність підстав для застосування вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України та стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» частини вартості вказаного автомобіля з відрахуванням сплаченої позивачу суми, що становить 35451 грн. 46 коп. (49000,00 грн. - 13548,54 грн.).

Колегія наголошує, що суду не надано доказів вартості автомобіля, що був предметом договору лізингу, станом на час розгляду справи. Клопотань про витребування відповідних доказів судом, про призначення судової автотоварознавчої експертизи позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання. З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для застосування статті 216 ЦК України, виходячи із вартості вищевказаного автомобіля в розмірі 49000,00 грн., яка визначена у специфікації на а.с. 6 (зворот) у т.1.

Підстави для стягнення на користь ТОВ «Автокредит Плюс» заборгованості за нікчемним договором, що складається із винагороди за користування предметом лізингу в розмірі 15427,05 грн., 2812,03 грн. винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу, пені у сумі 17569,73 грн. - відсутні.

Доводи позивача, що в порядку статті 216 ЦК України він претендує на одержання від відповідача компенсації збитків від амортизації вартості авто в сумі 43079,03 грн., збитків за неотриманий прибуток 20% рентабельності в розмірі 8615,81 грн., збитків по сплаті ПДВ у розмірі 76661,87 грн. (а.с. 51 - 54 т. 2), - не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки стягнення збитків перебуває за межами питання щодо застосування двосторонньої реституції; у даній справі позов про стягнення вказаних вище збитків не заявлений. Позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом щодо відшкодування вищенаведених збитків.

Приймаючи до уваги, що реституція, як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України), застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним (визнаний недійсним), - колегія дійшла висновку, що підстави для стягнення на користь позивача грошових коштів з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не є сторонами нікчемної угоди, - відсутні.

За положеннями ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року; розглядаючи справу в частині, що передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для застосування реституції внаслідок нікчемності правочину.

Колегія також звертає увагу, що суд апеляційної інстанції переглядає справу лише в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Автокредит Плюс» про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A!.

Згідно ч.ч. 1, 13 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 74 коп. (48,53% від 1378,00 грн.) (а.с. 14 т.1).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення місцевого суду з ухвалення у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A! - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» () 35451 (тридцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 46 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A! з ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу від 06 лютого 2014 року №K200A! з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» () судові витрати в сумі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 74 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді