Провадження № 2о/522/302/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2020 року Приморський районний суду м.Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

присяжних Яремчук Н.А. та Лиходько О.В.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 Жигун І.В.

розглянувши справу окремого провадження за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича про надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку,

встановив:

20 липня 2020 року заявник лікар - психіатр комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратей Олексій Вікторович звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КПН «Міський Психіатричний диспансер» Одеської міської ради або КНП «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я».

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року позов залишено без руху, а 31 липня 2020 року недоліки заяви усунено.

Ухвалою від 03 серпня 2020 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 12 серпня 2020 року 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та пояснив, що ОСОБА_1 з 2009 року знаходиться під наглядом психіатра. В 2015 та 2017 роках ОСОБА_1 зверталася за психіатричною допомогою. 07 липня 2020 року на вимогу колективного звернення від 29.06.2020 року він відвідав ОСОБА_1 за адресою її проживання. З`ясовано, що вона проживає разом із сином 1956 року народження у квартирі спільного заселення, та має у своєму розпорядженні 2 кімнати. Син є особою з інвалідністю, зловживає алкогольними напоями, відмовляється від лікування матеріТакож зазначив, що ОСОБА_1 захаращує свої кімнати та місця загального користування комунальної квартири побутовим та органічним сміттям зі сміттєвих баків, чим створює антисанітарні умови (наявні криси, миші, таргани) у квартирі. Надані світлини, на яких зображена ОСОБА_1 , яка копається у сміттєвому баку. Вважає, що вона небезпечна як для самої себе так і для оточуючих.

ОСОБА_1 пояснила, що харчі та одяг бере зі сміттєвих баків, оскільки її пенсії складає 4000 гривень та її розмір є недостатнім для задоволення необхідних потреб ОСОБА_1 ; психічно хворою себе не вважає, лікування не потребує, крім того, у неї відсутній час на лікування, самостійно лікується ліками (засобами) народної медицини, а сусіди звернулися з колективною заявою про її ізолювання внаслідок неприязних відносин.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 3 Жигун І.В. вважає за доцільним надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, допитавши свідків, дослідивши медичну кару амбулаторного хворого № 7241/09 та перевіривши наявність підстав для надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, проаналізувавши зібрані докази вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 07 липня 2020 року мешканці будинку АДРЕСА_2 звернулись з колективним звернення-щодо вирішення питання про надання примусового лікування ОСОБА_1 в зв`язку з поведінкою, яка пов`язана з вчиненням дій, які приводить до порушень санітарних та пожарних норм, несе загрозу заподіянню шкоди життю оточуючих та їх майну.

Так, згідно колективного звернення громадян, які мешкають поруч з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , від 29.06.2020 року Одеському міському голові, Начальнику Порто-Франківського ВП, Начальнику ГУ ГСЧС України в Одеській області, Головного лікаря Обласного медичного Центру психіатричного здоров`я повідомлено про неадекватну поведінку ОСОБА_1 , яка потребує лікування. З нею проживає син, який є особою з інвалідністю, зловживає алкогольними напоями, відмовляється від лікування матері.

В зв`язку з чим, Комунальним некомерційним підприємством «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за зазначеною адресою направлено комісію лікарів та порушено питання про стан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З`ясовано, що ОСОБА_1 під наглядом лікаря-психіатра КНП "МПД" ОМР перебуває з 2009 р. проходила обстеження для подовження групи інвалідності, лікування не отримувала.

Так, 15.07.2020 року лікарем - психіатром ОСОБА_2 та лікарем-психіатром ОСОБА_3 була комісійно оглянута ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , яка категорично відмовилась від запропонованого добровільного психіатричного лікування.

За результатами огляду 20 липня 2020 року складений висновок, згідно з яким зазначено, що ОСОБА_1 мешкає у комунальній кімнаті разом з непрацюючим сином, який зловживає алкогольними напоями, дозволяє матері зносити у кімнату велику кількість сміття з сміттєвих баків, ігнорує прохання сусідів не порушувати санітарно-гігієнічні норми, створює своїми діями та бездіями значну шкоду здоров`ю та життєвому комфорту сусідів. ОСОБА_1 адекватного логічного пояснення своїм асоціальним діям погрожуючим життю та здоров`ю оточуючих сусідів надати не змогла.

Враховуючи що ОСОБА_1 , 1929 року народження відмовляється від добровільної амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги. Детально вивчивши анамнез протікання тяжкого психічного розладу, на який страждає ОСОБА_1 , 1929 року народження, що може, при ненаданні своєчасної психіатричної допомоги, призвести до катастрофічних наслідків втрати соціально-сімейної адаптації як для ОСОБА_1 так і для поруч мешкаючих сусідів по будинку зазначено про необхідність надання ОСОБА_1 примусової амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги.

Дослідивши медичну карту амбулаторного хворого № 7241/09 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), яка заведена в 2009 році. В 2015 та 2017 роках зафіксовані звернення особи за наданням медичної консультації. За результатами огляду спеціалістами в липні 2020 року виявлено протікання тяжкого психічного розладу, оскільки ОСОБА_1 є небезпечною як для самої себе, так і для оточуючих. Потребує примусових мі медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги.

Як вбачається із наданих суду світлин в комунальній квартирі загального користування АДРЕСА_3 ОСОБА_1 наповнила побутовим та органічним сміттям зі сміттєвих баків, чим створює антисанітарні умови у квартирі.

В судовому засіданні громадянка ОСОБА_1 зазначила, що їй необхідно отримати загально-терапевтичне лікування. Вважає себе урівноваженою особою, тому від надання психіатричної допомоги відмовляється. Також зазначає, що харчі та одяг бере зі сміттєвих баків, оскільки розмір її пенсії складає 4000,00 гривень, що є недостатнім для задоволення необхідних потреб, психічно хворою себе не вважає, лікування не потребує, крім того, у неї відсутній час на лікування, самостійно лікується ліками (засобами) народної медицини, а сусіди звернулися з колективною заявою про її ізолювання внаслідок неприязних відносин та намірами відібрати квартиру. Вважає, що заборонити їй у здійснені пошуку у смітнику ніхто не може ій заборонити.

Допитані в якості свідків мешканці будинку АДРЕСА_2 , сусіди ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили наступне.

Свідок ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пояснила, що ОСОБА_1 проживає разом із сином, який має проблеми у пересуванні внаслідок хвороби ніг; харчі ОСОБА_1 бере зі сміттєвих баків, крім того, ОСОБА_1 щомісячно купує ліки (засоби) народної медицини для самолікування. Зі слів свідка ОСОБА_4 , п`ять років тому до їх квартири спільного заселення заселилися сусіди, з якими у ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки, внаслідок чого у квартирі постійно відбуваються сварки. Свідок вважає, що ОСОБА_1 потрібує лікування.

Свідок ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила, що вона є фактично управляючою будинком та зазначила про те, що ОСОБА_1 проживає разом із сином, який має хворобу ніг. ОСОБА_1 отримує від держави субсидію, жебракує біля будівлі, у якій знаходиться Комп`ютерна Академія «ШАГ» по вулиці Садовій у місті Одеса, сусіди також допомагають ОСОБА_1 грошовими коштами; внаслідок антисанітарних дій ОСОБА_1 яка складує на спільній кухні та у своїх кімнатах побутові відходи, у під`їзді тримається постійний сморід прострочених харчів; на початку серпня цього року з кухні свідком було вивезено чотири баки сміття. Крім того, ОСОБА_1 постійно агресивно реагує на коректні зауваження щодо антисанітарії - замахується палкою, виражається нецензурною лайкою. ОСОБА_1 неодноразово затоплювала сусідку знизу. Для уникнення затоплень та пожеж, що траплялися вже двічі у кімнатах ОСОБА_1 , комунікації у її кімнатах перекриті. Свідок вважає, що ОСОБА_1 потрібує психіатричного лікування.

Порядок надання психіатричної допомоги та основні права психічно хворих осіб регламентовано у Законі України «Про психіатричну допомогу». Надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду на підставі ст.ст. 11-1 Закону «Про психіатричну допомогу».

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

В ході судового розгляду, лікар - психіатр Кондратей О.В. повідомив, що ОСОБА_1 перебувала під наглядом психіатрів з 2009 року. Станом на теперішній час стан її психічного здоров`я погіршився, хвороба ОСОБА_1 прогресує. В зв`язку з чим лікар - психіатр ОСОБА_3 у заяві ставить питання про надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги, яка розглядається судом за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги протягом 24 годин з дня її надходження.

З урахуванням викладеного та положень законодавства про право людини на медичну допомогу, які закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України, ст. 284 Цивільного кодексу України, Основах законодавства про охорону здоров`я та інших нормативних актах, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 потребує медичної психіатричної допомоги. Водночас чинним законодавством передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомленої згоди особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що надання саме амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_1 , без її згоди, та відсутності законного представника, є достатньою для поліпшенню її психічного здоров`я, крім того, вимога лікаря - психіатра Кондратей О.В. про надання ОСОБА_1 стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку повинна розглядатись судом за місцем знаходження закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Таким чином, заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича підлягає задоволенню в частині задоволення вимог про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. При цьому, з урахуванням гарантій безпеки громадян від примусового лікування у задоволені вимог про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КНП «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я» необхідно відмовити.

Разом з тим, у судовому засіданні 12 серпня 2020 року, заявнику судом роз`яснено, що у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича про надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку задовольнити частково.

Забезпечити амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 в примусовому порядку без її згоди.

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. М. Чернявська

Присяжні

Н. А. Яремчук

О. В. Лиходько

12.08.2020