Справа № 462/6759/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

31 січня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 462/6759/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2020 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «ТАС», ЛКП «Львівелектротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 10 168 грн. 22 коп. відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 1 200 грн. суми за оплату вартості рахунку за оцінку транспортного засобу на підставі звіту № 645/19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 . 768, 40 грн. (за вимогу майнового характеру) судового збору (а.с. 99-107).

Однак при ухваленні вказаного рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат, які складають витрати на правничу допомогу понесених позивачем.

29.01.2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та надав розрахунок судових витрат, які підлягають відшкодуванню з відповідача - з ПАТ «Страхова група «ТАС» у зв`язку з розглядом справи.

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що при ухваленні судового рішення 20.01.2020 року судом було вирішено питання стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 1 200 грн. суми за оплату вартості рахунку за оцінку транспортного засобу на підставі звіту № 645/19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 . 768, 40 грн. (за вимогу майнового характеру) судового збору.

Однак, питання судових витрат, які складають витрати на правничу допомогу понесених позивачем вирішено не було.

Представником позивача подано: Договір-доручення про надання правової допомоги № 114 від 15.10.2019 року, Додаток № 1 до Договору-доручення про надання правової допомоги, копію квитанції про оплату ОСОБА_1 юридичних послуг у сумі 4 500 грн. та Акт виконаних робіт № 1.

Вартість наданих послуг (гонорару) обумовлена Договором про надання правової допомоги № 114 від 15.10.2019 року та Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги.

Актом прийняття-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 114 від 15.10.2019 року передбачено, що: правовий аналіз матеріалів, наданих клієнтом по справі (1 год.) становить 1 000 грн., пошук та правовий аналіз позицій ВС в аналогічних справах (0, 5 год.) становить 500 грн. та написання позовної заяви (відправлення у суд) (3 год.) становить 3 000 грн., загальна сума складає 4 500 грн.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п. 47, 48 також роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також, відповідно до абз. 5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Оскільки позивачем до позовної заяви додано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4 500 гривень.

Оскільки зазначене питання судом не вирішено, його слід вирішити, ухваливши відповідне додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: