Справа № 570/5689/16-ц
Номер провадження 2-ві/570/4/20
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судового засідання Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевої Х.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

30 квітня 2020 року після задоволення заяви про самовідвід судді Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана цивільна справа була передана на розгляд судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевій Х.В.

В судовому засіданні 30.07.2020 представником відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було заявлено відвід судді Гладишевій Х.В.

Заява мотивується тим, що виникли обставини, які унеможливлюють розгляд справи в такому складі суду, зокрема: як зазначає ОСОБА_2 суддя спотворила викладені відповідачкою підстави виклику свідків, позбавила відповідача права оскаржити ухвалу про повернення зустрічного позову та ухвалу про забезпечення позову, ігнорувала факти обману суду представником позивача, надавала допомогу стороні позивача.

За таких обставин, заявник вважає, що суддею Гладишевою Х.В. неодноразово було допущеного прямі порушення норм процесуального права, що викликає сумнів в її неупередженості та об`єктивності, а також свідчить про те, що суддя Гладишева Х.В. не може розглядати справи та підлягає відводу.

А тому, покликаючись на положення ст.ст. 36-37 ЦПК України, просить відвести суддю Гладишеву Х.В. від розгляду цивільної справи №570/5689/16-ц.

Згідно ч.8 ст.39 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З огляду на обставини справи суд не вбачає підстав для розгляду питання про відвід судді з повідомленням учасників справи.

І у даному випадку права сторін не будуть порушені, адже заслуховувати їх особисті немає необхідності, позаяк підстави для відводу судді викладені заявником у його заяві. Заявник не подавав доповнень до раніше поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про відвід судді не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

30 квітня 2020 року після задоволення заяви про самовідвід судді Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана цивільна справа була передана на розгляд судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевій Х.В.

В судовому засіданні 30.07.2020 представником відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було заявлено відвід судді Гладишевій Х.В. з тих підстав що, як на його думку, суддя Гладишева Х.В. спотворила викладені відповідачкою підстави виклику свідків, позбавила відповідачку права оскаржити ухвалу про повернення зустрічного позову та ухвалу про забезпечення позову, ігнорувала факти обману суду представником позивача, надавала допомогу стороні позивача. Крім того, у заявника наявні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Гладишевої Х.В.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід суд виходив наступного.

Під час розгляду вищезазначеної справи 09.06.2020 ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В. від 23 червня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без руху, оскільки зустрічна позовна заява не відповідала вимогам, встановленим статтею 177 ЦПК України. Крім того, позивачу за зустрічним позовом роз`яснено порядок усунення недоліків - шляхом подачі до суду документів, що підтверджують сплату судового збору, який в силу вимог підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 840 грн. 80 коп. або шляхом подачі до суду документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч зазначеному, недоліки усунуто не було.

А тому ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Крім того, в обґрунтування зави про відвід судді Гладишевої Х.В., Іващенко О.І. покликається на позбавлення його права апеляційного оскарження ухвали про вжиття заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В. від 22 червня 2020 було вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23214889, з об`єктом незавершеного будівництва (житловий будинок) з надвірними будівлями вартістю 167551 грн., що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область.

В ухвалі роз`яснено порядок апеляційного оскарження даної ухвали.

З наявних матеріалів не вбачається, що відповідачка чи її представник подавали апеляційну скаргу.

Оскільки в обґрунтування заяви про відвід заявник зазначає про порушення суддею, як на його думку, норм процесуального законодавства, що слугувало однією з підстав для подачі відповідної заяви про відвід, то суд вважає зазначає наступне.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо наявності сумнівів в неупередженості судді Гладишевої Х.В., як на іншу підставу для відводу судді, суд зазначає наступне.

Стаття 36 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу. До таких підстав відносять зокрема і інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України), на які покликається заявник.

Необхідно зазначити, що «іншими обставинами», про які йде мова щодо суб`єктивних підстав відводу, можуть бути різні, зазначені обставини можуть і не бути об`єктивними, які б реально свідчили про упередженість судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

-"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

-"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Саме на такі критерії звертається увага суду.

І саме на цьому наголошується в ухвалі Верховного Суду від 17.07.2020 року у справі № 826/11409/17.

Отже, заявником не наведено фактів, через об`єктивне існування яких були б підстави для відводу судді від розгляду справи.

Та обставина, що заявник вважає, що його права чи права його довірительки нібито порушуються суддею Гладишевою Х.В., не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Заява про відвід, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, не підлягає до задоволення.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевої Х.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів(справа №570/5689/16-ц) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.