Провадження № 2/756/2807/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ «СК «Юнівес», про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» зазначає, що 26.01.2017 року з вини водія автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована позивачем.

Оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодовано страхувальнику завдану ОСОБА_1 шкоду, ПрАТ «СК «Юнівес», у якого була застрахована цивільна-правова відповідальність винуватця ДТП, відмовило у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 26 160 грн. 30 коп. виплаченого страхового відшкодування.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив страховика про ДТП та надав усі необхідні документи, тому саме ПрАТ «СК «Юнівес» повинно було відшкодувати завдану внаслідок ДТП шкоду.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що оскільки страховик відмовив у здійсненні страхової виплати, з цього випливає, що у ПрАТ «СК «Юнівес» не виник обов`язок виплати страхового відшкодування, а тому завдана шкода повинна бути відшкодована страхувальником ОСОБА_1 за полісом № АМ106440, з вини якого сталася ДТП.

У судове засідання представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 26.01.2017 року близько 13 год. 10 хв. по вул. Дегтярівська, 33-В у м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.04.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 17).

13.05.2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 5).

Відповідно до звіту № 177044 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Mercedes-Benz GLE 400 4 M, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 26.01.2017 року складає 31 623 грн. 33 коп. (а.с. 22-30).

Згідно страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 07.02.2017 року за № UA021/L01/01 загальний розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку (а.с. 46) становить 26 160 грн. 30 коп., запропоновано нарахувати страхове відшкодування у розмірі 26 160 грн. 30 коп., провести виплату в розмірі 6 154 грн. 05 коп., провести акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію в розмірі 20 006 грн. 25 коп. (а.с. 47).

Як вбачається з довідки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно з умовами договору страхування АМ № 106440 від 13.05.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», при виплаті страхового відшкодування по страховому акту № UA021/L01/01 від 07.02.2017 року було проведено акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію у розмірі 20 006 грн. 25 коп. (а.с. 45).

Платіжним дорученням від 08.02.2017 року за №976 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплачено ОСОБА_3 відшкодування в розмірі 6 154 грн. 05 коп. (а.с. 48).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 згідно полісу №АК1272103 застрахована була в ПрАТ «СК «Юнівес» (а.с. 49).

Листом від 01.11.2019 року ПрАТ «СК «Юнівес» відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пропущенням річного строку на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 50).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Згідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом позову є регресна вимога до страхувальника за договором обов`язкового страхування у зв`язку з відмовою страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Згідно ст. 3 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону, зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону).

Разом з тим, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Саме такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , який на той час мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останній своєчасно повідомив про настання страхового випадку; покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «СК «ПЗУ Україна».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8-11, 15, 57, 58, 60, 61, 141, 209, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення виплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя