Справа № 454/1224/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

за участю секретаря Кочмар н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокалі скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Сокальського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про накладення арешту на рахунок,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою та просить визнати неправомірними дії начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Глушко Т.О., а саме у не скасуванні постанови у виконавчому провадженні №52225287 про арешт коштів боржника, які надходять на рахунок НОМЕР_1 у АТ «Кредобанк» як соціальна допомога на дитину по втраті годувальника у сумі 9902,00грн. Скасувати постанову про арешт коштів боржника державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), у виконавчому провадженні №5225287 в частині арешту коштів боржника ОСОБА_1 , які надходять на рахунок НОМЕР_1 відкритому у АТ «Кредобанк», як соціальна допомога на дитину по втраті годувальника. Зобов`язати державного виконавця скасувати арешт грошових коштів, які перераховуються на ім`я ОСОБА_1 , як соціальна допомога на дитину по втраті годувальника, які надходять на рахунок НОМЕР_1 у АТ «Кредобанк» та стягнути витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №522225287 відповідно виконавчого листа №454/1224/16-ц виданого Сокальським районним судом Львівської області 25.08.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 697215,00грн., 344412,24грн. інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних в сумі 32989,24грн. та 6890,00грн. сплаченого судового збору.

В ОСОБА_1 є на утриманні неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, неповнолітня дочка ОСОБА_5 утримує соціальну допомогу по втраті годувальника, щомісячно.

Постановою державного виконавця накладено арешт на рахунок скаржника р/рUA1829704 відкритий в АТ «Кредобанк» на який надходять кошти призначені для дитини ОСОБА_5 , як соціальна допомога.

02.07.2020р. боржник звернувся з заявою до виконавчої служби про зняття арешту з розрахункового рахунку, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку, оскільки даний рахунок використовується Управлінням соціального захисту населення для щомісячних платежів державної соціальної допомоги дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з втратою годувальника, померлого батька ОСОБА_6 .

Відповідно до виписки по особовому рахунку на р/р знаходиться 9902,00грн. перерахованої соціальної допомоги для дитини ОСОБА_5 .

08.07.2020р. начальник Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відповіддю за №20201 відмовив у розблокуванні грошових коштів заявнику ОСОБА_1 .

Такі дії державної виконавчої служби Бучан О.Б. вважає незаконними та протиправними.

Скаржник в судове засідання не прибув, однак його представник адвокат Чернявський Р.І. подав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, подану скаргу та клопотання підтримує у повному обсязі, просив задоволити.

Представник Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не прибув, однак начальником подано заяву про розгляд скарги у її відсутності, проти скарги заперечила та просила відмовити у задоволенні скарги.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на

виконанні Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №522225287 відповідно виконавчого листа №454/1224/16-ц виданого Сокальським районним судом Львівської області 25.08.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 697215,00грн., 344412,24грн. інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних в сумі 32989,24грн. та 6890,00грн. сплаченого судового збору.

В ОСОБА_1 є на утриманні неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, неповнолітня дочка ОСОБА_5 утримує соціальну допомогу по втраті годувальника, щомісячно.

Постановою державного виконавця накладено арешт на мій р/ НОМЕР_2 відкритий в АТ «Кредобанк» на який надходять кошти призначені для дитини ОСОБА_5 , як соціальна допомога.

02.07.2020р. боржник звернувся з заявою до виконавчої служби про зняття арешту з розрахункового рахунку, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку, оскільки даний рахунок використовується Управлінням соціального захисту населення для щомісячних платежів державної соціальної допомоги дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з втратою годувальника, померлого батька ОСОБА_6 .

Відповідно до виписки по особовому рахунку на р/р знаходиться 9902,00грн. перерахованої соціальної допомоги для дитини ОСОБА_5 .

08.07.2020р. начальник Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відповіддю за №20201 відмовив у розблокуванні грошових коштів заявнику ОСОБА_1 .

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця від час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Відмова у зняті арешту винесена начальником виконавчої служби 08.07.2020р. тобто термін на оскарження у скаржника виник в період з 09.07.20р. по 19.07.20р. включно, скарга подана 16.07.2020р..

Примусове виконання рішень в силу частини 1статті 5 Закону «Про виконавче провадження» покладається, в тому числі, й на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим закономзаходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»,примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом статті 451ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України«Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Разом з цим, Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, діяння виконавця до загального чи господарського суду.

Крім цього, згідно з п. 9.3 постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9 та п. 14 постанови пленуму ВССУ від 7.02.2014 р. № 6 виконання судових рішень є завершальною та невід`ємною частиною судового процесу, тому суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

Що стосується вимоги про стягнення з начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Глушко Т.О. витрати по наданню правової допомоги адвокатом у розмірі 1500,00 грн. (Одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.), то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки у відповідності до ч.1 ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, а не на начальника чи державного виконавця державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 18, 36 ЗУ Про виконавче провадження та ст. 438 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії начальника Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Глушко Т.О., у не скасуванні постанови у виконавчому провадженні №52225287 про арешт коштів боржника, які надходять на рахунок НОМЕР_1 у АТ «Кредобанк» як соціальна допомога на дитину по втраті годувальника.

Скасувати частково постанову про арешт коштів боржника державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), у виконавчому провадженні №5225287 в частині арешту коштів боржника ОСОБА_1 , які надходять на рахунку НОМЕР_1 відкритому у АТ «Кредобанк», як соціальна допомога на дитину по втраті годувальника.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина