справа № 208/7078/18
№ провадження 2/208/213/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Федик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом»,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, із посиланням на те, що, позивач не надав нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно. Водночас, надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки вказаний документ знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , яка відмовляється надати вказаний документ позивачу. Оскільки батько за життя заповіту не складав, просить суд визнати за ним, позивачем, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку спадкового майна.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду письмову заяву, у якій зазначив про те, що, підтримує позов у повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і, водночас, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про смерть, виданого 07.11.2017р. Заводським районним у м.Кам`янське відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Як вбачається з наданих суду Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є: син - позивач ОСОБА_1 , та дружина - відповідачка ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки №200697861 від 18.02.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за померлим ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2008р., зареєстровано право приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 03.10.2008р. Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 03 жовтня 2008р. ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 .

Згідно заяви, наданої відповідачкою ОСОБА_2 , остання, 17.04.2018р. звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Як зазначено нотаріусом у вищевказаній заяві ОСОБА_2 , факт прийняття спадщини ОСОБА_2 підтверджується спільним проживанням та реєстрацією разом із ОСОБА_3 за однією адресою: АДРЕСА_1 , на день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви, наданої позивачем ОСОБА_1 , останній, 16.03.2018р. звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 .

Постановою від 27.07.2018р. нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , посилаючись на відсутність у позивача правовстановлюючого документа на спадкове майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі чого рекомендував звернутися до суду.

Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно роз`яснень, наданих у п.26 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008р., при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності.

Як випливає з матеріалів спадкової справи, заповіт ОСОБА_3 за життя не вчиняв, відповідно до чого, право на спадкування за законом після смерті останнього одержують особи, визначені у статті 1261 ЦК України, а саме син померлого - позивач ОСОБА_4 та дружина померлого - відповідачка ОСОБА_2 , частки яких у спадщині є рівними.

доказів, підтверджуючих факт усунення позивача та відповідачки від права на спадкування, неприйняття ними спадщини - матеріали справи не містять.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладених обставин, через відсутність у позивача правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач є позбавленим можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на спадкування, що виникло у останнього після смерті батька.

Встановивши, таким чином в ході розгляду справи те, що, отримати у досудовому порядку Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивач не має можливості, суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, та, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про те, що, позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , придбана ОСОБА_3 11.10.2008р., тобто у період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 , і, як наслідок, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна якого є рівними.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що, до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , входить право власності останнього на 1/2 частку вищевказаної квартири.

Оскільки судом встановлено те, що, за життя ОСОБА_3 заповіту не вчиняв, суд, враховуючи положення ст.1278 ЦК України, приходить до висновку про те, що, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, одержує право на спадкування після смерті батька на 1/4 частку вищевказаної квартири.

При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1218, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «Про визнання права власності в порядку спадкування за законом» - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.07.2020р.

Суддя Нельга Д. В.