Ухвала

07 серпня 2020 року
м. Київ

справа № 672/1242/18
провадження № 61-10440ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича, Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути частку цілісного майнового комплексу,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 з 29 травня 2017 року до 29 травня 2020 року проходив військову службу за контрактом, про що надано довідку Городоцького районного військового комісаріату Міністерства оборони України від 19 червня 2020 року № 996, та лише після звільнення отримав копію постанови суду апеляційної інстанції, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Разом з тим, касаційна скарга, яка не може бути прийнята касаційним судом, оскільки не відповідає пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 522/11043/14 (провадження № 61-5024св18), Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14.
При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України слід зазначити, щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах не був врахований судом апеляційної інстанції висновок Верховного Суду (Верховного Суду України).
Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням норми права, висновок Верховного Суду (Верховного Суду України) щодо якої не був врахований судом апеляційної інстанції, та надати копію такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною другою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подачі позову) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Враховуючи, що ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви за немайнові вимоги, а саме: визнання недійсним договору та зобов`язання повернути частку цілісного майнового комплексу, становила 3 524,00 грн, особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити 7 048,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA 0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк касаційного оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута з підстав, визначених статтями 185, 392 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С. Ю. Мартєв