10.08.2020 Справа № 756/9521/20
Справа пр. №2/756/4998/20
ун. №756/9521/20
У Х В А Л А

10 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. про визнання недійсним заповіту, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. про визнання недійсним заповіту.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

П. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 фактично заявляється три вимоги немайнового характеру: про визнання недійсним заповіту, про скасування заповіту та про скасування реєстрації у спадковому реєстрі.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 840,80 грн, проте судовий збір сплачений нею не в повному обсязі.

Відтак, ОСОБА_1 слід надати докази сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду міста Києва окремо за кожну з вимог немайнового характеру у розмірі, встановленому п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме - 2522,40 грн (840,80 грн + 840,80 грн + 840,80 грн). Тобто позивачеві необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1681,60 грн, враховуючи те, що нею вже сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Також вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Всупереч вищевказаним вимогам, позивач не вказала відомі номери засобів зв`язку позивача, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти сторін, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі).

Також згідно норми ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи складається з прізвища, власного імені та по батькові.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ОСОБА_1 у позовній заяві не вказала повністю ім`я та по батькові відповідача, обмежившись лише зазначенням ініціалів.

Крім того, позивач вказує в якості відповідача у справі завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М.

Суддя звертає увагу позивача на таке.

Позивачами у справах про визнання заповіту недійсним є спадкоємці за законом, які усунені від спадкування змістом заповіту і які закликатимуться до спадкування у разі визнання його недійсним. Відповідачами у цій категорії справ виступають спадкоємці, на користь яких складено заповіт.

Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практимку у справах про спадкування" у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Відповідно до п. 6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №2 "Про судову практику розхгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" нотаріус може бути відповідачем лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право. Тоді в разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при їх вчинення відповідачем буде сам приватний нотаріус. У разі пред`явлення вказаних позовних вимог до державного нотаріуса відповідачем буде відповідна державна нотаріальна контора. Це зумовлено тим, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус - працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори.

Отже, нотаріуси (приватні нотаріуси або державні нотаріальні контори) залучаються як відповідачі виключно у справах, пов`язаних із оскарженням нотаріальних дій або відмовою в їх вчиненні, у зв`язку з оформленням спадщини. У справах про визнання заповітів недійсними такі особи не повинні залучатися як відповідачі.

Таким чином, позивачеві слід визначитись з колом відповідачів у справі.

За приписами п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. про визнання недійсним заповіту залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 20 серпня 2020 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук