Справа №295/4194/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Цьомик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за позовом представника ОСОБА_1 адвокатом Голуб Наталією Євгеніївною до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горая Олега Станіславовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна про визнання недійними договорів уступки права вимоги, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник звертається до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №2226 від 21.10.2019 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 28.10.2005 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Шауловою М.О. за реєстровим номером 18368;

визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №2227 від 21.10.2019 року, укладений між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 28.10.2005 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Шауловою М.О. за реєстровим номером 18368;

визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №2228 від 21.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та фізичною особою ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 28.10.2005 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Шауловою М.О. за реєстровим номером 18368;

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 50283627 від 17.12.2019 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 і припинити право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 , шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про власника ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 та, відповідно, внесення запису про власника ОСОБА_5 на вказану квартиру.

10.08.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Голуб Н.Є. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь- який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб здійснювати виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та членів його сім`ї з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що внаслідок укладення оспорюваних (зазначених вище) правочинів, встановлення недійсності яких є предметом даного спору, державним реєстратором було прийнято незаконне рішення про реєстрацію речового права за ОСОБА_2 на предмет іпотеки на підставі недійсних правочинів про відступлення права вимоги за договором іпотеки, чим було незаконно позбавлено позивача права власності на майно. В період з 17.12.2019 року по 03.07.2020 року відбулось ряд подій, а саме: 17.03.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 ; 04.05.2020 року згідно рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Горая О.С. здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_3 і таким чином зазначена квартира вибула із власності ОСОБА_2 .

Адвокат вважає, що існує досить висока ймовірність того факту, що новий власник квартири, що була предметом іпотеки, може в будь-який момент здійснити відчуження квартири АДРЕСА_2 на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачем на сьогоднішній день вже було придбано дану квартиру на думку адвоката в незаконний спосіб.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункти 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У постанові від 13.01.2020 року по справі № 922/2163/17 Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У позовній заяві адвоката Голуб Н.Є., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказано, зокрема, що договір про відступлення права вимоги №2228 від 21.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та фізичною особою ОСОБА_2 суперечить актам цивільного законодавства та є недійсним та, в наслідок чого, реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 слід скасувати.

Згідно матеріалів справи квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2005 року.

Дана квартира є предметом Договору іпотеки від 28.10.2005 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційних довідок №197611068 від 24.01.2020 року, №214842222 від 03.07.2020 року, 14.12.2019 року право владності на вказану вище квартиру було зареєстровано за ОСОБА_6 , перереєстрацію права власності здійснено на підставі договору про відступлення права вимоги №2228 від 21.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 , іпотечної вимоги-претензії від 04.11.2019 року; та 04.05.2020 року право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 та підставою для державної реєстрації вказано договір іпотеки

Предметом позову є, зокрема, і визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №2228 від 21.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 28.10.2005 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Шауловою М.О. за реєстровим номером 18368.

Співставляючи предмет позову та вимоги заяви про забезпечення позову, суд враховує, що позивач вважає незаконним перехід права власності на квартиру до відповідача ОСОБА_2 та в подальшому до ОСОБА_3 та звертається до суду за захистом своїх прав, зокрема шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2 , водночас ОСОБА_3 , як власник квартири, не позбавлений права розпорядитись та відчужити її, внаслідок чого виконання рішення суду може бути істотно ускладнено.

За таких обставин та на даній стадії розгляду цивільної справи, суд вважає обґрунтованим припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а тому вимога про накладення арешту на квартиру підлягає до задоволення.

Крім того, як вбачається зі змісту матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (довідка про реєстрацію місця проживання від 02.03.2020 року, постанова Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира, про відкриття виконавчого провадження №59651236 від 29.07.2019 року). У позові йдеться про те, що іншого житло, окрім вказаної квартири, позивач не має.

З урахування наведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову в частині заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб здійснювати виселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимога про заборону будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження квартири є неконкретизованою, необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 .

Заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам у будь-який спосіб здійснювати виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та членів його сім`ї з квартири АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації речових прав, Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - для виконання та сторонам по справі - для відома та виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити сторонам, що згідно Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу (зокрема визначені статтею 354 ЦПК України щодо апеляційного оскарження), якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Л.М. Чішман