РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1740/20

провадження у справі № 2/0285/646/20

10 серпня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження,

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ :

15.05.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, та зменшивши позовні вимоги, просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що в 2012 році між сторонами було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони фактично припинили шлюбні відносини та відповідач проживає окремо від сім`ї. Добровільно допомоги на утримання сина не надає. Позивачу відомо, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний, регулярний дохід, працює в Польщі водієм вантажівки, а тому може сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина сторони не досягли, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Пояснила, що у неї та сина задовільний стан здоров`я, не має на праві власності рухомого чи нерухомого майна. Ще має на утриманні малолітню доньку від попереднього шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. Пояснив, що має задовільний стан здоров`я, наразі не працює, йому належить автомобіль та він не має інших утриманців, крім сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2).

Син ОСОБА_6 , 2012 року народження, зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на утриманні матері (а.с. 6).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2020 року - 1779 грн., з 01.07.2020 року 1859 грн., з 01.12.2020 року 1921 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Одночасно при ухваленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, не має інших утриманців, має на праві власності рухоме майно, згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, хоча наразі і не має постійного місця роботи.

Також суд враховує ту обставину, що відповідач тривалий час був офіційно працевлаштований у Польщі і розірвав трудовий договір лише у 30.04.2020 року за домовленістю сторін, тобто бажав сам звільнитися.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів (який з 01.07.2020 року для дитини такого віку становить 2318 грн., суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів.

Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання сина аліменти в розмірі 5000 грн., тому суд вважає доцільним визначити розмір аліментів в розмірі 3000 грн.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з метою захисту інтересів сторін та їхньої неповнолітньої доньки, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, суд частково задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 15.05.2020 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, статтями 84, 141, 180-184, 191,192 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2020 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 14.08.2020 року.

Головуюча суддя Т.Г. Заполовська