Справа № 752/1759/20
Провадження № 2/752/4101/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

Встановив

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою про звільнення майна з-під арешту.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ст.185 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у постанові № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

З наведеного вбачається, що правом звернення до суду із відповідним позовом щодо зняття арешту з майна наділений власник, особа якого є відмінною від особи боржника, а також особа, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не є боржником по виконавчому провадженню в межах якого було накладено арешт на нерухоме майно.

Відтак, позивач має вирішувати спірне питання шляхом пред`явлення нею відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Однак, в даному випадку, позивач звертається із відповідним позовом про зняття арешту тільки до особи, в інтересах якої накладено арешт.

З врахуванням Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

З огляду на викладене заявник має визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначити їх найменування, місцезнаходження, індекс, номери засобів зв`язку та надати копії заяви для вручення цим особам.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

Постановив

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя