Провадження № 2/470/66/20
Справа № 470/945/19
31 січня 2020 року смт. Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,
13 грудня 2019 року року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначила, що їй 71 рік, вона є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1564 грн. Однак розмір пенсії не забезпечує її необхідним мінімумом, оскільки більша частина пенсії йде на оплату комунальних послуг та придбання ліків. Разом з нею зареєстрований її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є працездатним, однак матеріально її не забезпечує та фактично проживає за межами України. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання непрацездатної матері у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця починаючи з дня подання позовної заяви, довічно.
Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що відповідач є сином позивачки. З довідки виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області 04.12.2019 року за № 3391 слідує, що до складу сім`ї позивачки входить лише її син, відповідач по справі, який зареєстрований разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , однак з 30.01.2013 року там не проживає (а.с.10-11).
Позивачка є інвалідом ІІІ групи, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕ №001002 від 25 травня 1999 року (а.с.5).
Згідно довідки про доходи від 04.12.2019 року позивачка перебуває на обліку в Снігурівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності, окрім якої інших доходів не має (а.с.4,9).
Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного суду у постанові від 05 вересня 2019 року по справі № 212/1055/18-ц, зробила висновок, що аналіз даної норми (статті 202 СК України) свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.
Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, інвалідом ІІІ групи, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є її сином, не надає, хоча є працездатним і має можливість сплачувати аліменти на утримання матері.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268, 280-283,430 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї) тис. грн.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - адреса реєстрації місця проживання, індекс АДРЕСА_1 .

Суддя С.Ф.Орлова