Номер провадження: 22-ц/813/3412/20
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

16 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені (а.с. 29-31).

Визнано ОСОБА_1 , 1959 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 86-89).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду було відмовлено (а.с. 100-101).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року та постановлення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Крім того, апелянт просив вирішити питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та допустити поворот виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.09.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , було відмовлено.

Кім того, в суді апеляційної інстанції заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовився від свого клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, з посиланням на те, що у нього відсутні вільні зразки підписів його мами - позивачки у справі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень до неї, факту смерті позивача по справі ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення із закриттям провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі право-наступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 80).

У зв`язку із цим, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - нерозривно пов`язані з особою позивачки, спірні права і обов`язки носять особистий характер, а отже, в даному випадку правонаступництво не допускається.

У відповідності до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення у повному обсязі, із закриттям провадження у цивільній справі.

Крім того, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі оскаржуваного заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року, тобто яке не набрало законної сили, Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняв з реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою № 11-51598 від 03.04.2019 року (а.с.51), не дивлячись на те, що рішення було ухвалено стосовно ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що правових підстав для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за місцем його постійного проживання, з квартири АДРЕСА_1 , не було, так як рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року не набрало законної сили та було оскаржено в апеляційному порядку і крім того, вказаним судовим рішенням було визнано вратившим право користування житловим приміщенням не ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 , що є незаконним.

Ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року про виправлення вищевказаної описки в судовому рішенні (а.с.38) також не набрала законної сили і була скасована постановою Одеського апеляційного суду від 21.06.2019 року з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду (а.с.74-76).

Отже, скасовуючи рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року, та закриваючи провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про поворот виконання рішення та поновлення реєстрації ОСОБА_3 , 1959 року народження, за місцем його постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Керуючись п.7 ч. 1 ст. 255, п.4 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 377, ст.ст. 381, 389, 390, 444 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року скасувати у повному обсязі.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Допустити поворот виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року та поновити реєстрацію ОСОБА_3 , 1959 року народження, за місцем постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра