Унікальний номер 333/7401/19
Номер провадження 4-с/333/12/20
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 30 січня 2020 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Бабенко Я.С., представника заявника адвоката Кара Ю.М., приватного виконавця Хохлова К.К., представника стягувача адвоката Балика П.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

27 грудня 2019 р. ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Хохлова К.К. при виконанні судового рішення.

Скарга мотивована тим, що в проваджені приватного виконавця перебуває виконавчий лист, виданий 29 вересня 2017 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 452 820 грн. 23 грудня 2019 р. ОСОБА_4 подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження. 26 грудня 2019 р. вона звернулась до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій на підставі п.5 ч.1, ч.5 ст. 34, ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». До заяви вона додала договір про переведення боргу. Незважаючи на це приватний виконавець Хохлов К.К. проведення виконавчих дій не зупинив, що порушує права заявника. З наведених підстав заявник просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Хохлова К.К., яка полягає у не зупинені виконавчого провадження за наявності підстав для цього у встановлений законом строк та зобов`язати приватного виконавця зупинити вказане виконавче провадження.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Кара Ю.М. підтвердила мотиви скарги та її обґрунтування.

Приватний виконавець Хохлов К.К. скаргу не визнав, суду пояснив, що у його провадженні дійсно знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 452 820 грн. за судовим рішення 2009 р. 26 грудня 2019 р. ОСОБА_4 звернулась до нього із заявою про зупинення виконавчих дій, оскільки вона подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження. До заяви ОСОБА_4 додала копію договору про переведення боргу від 10 грудня 2019 р. та копію повістку про виклик її до суду 16 січня 2020 р. для розгляду цієї заяви. Він відмовив у зупиненні виконавчих дій, оскільки для цього потрібно, щоб сторона виконавчого провадження вибула та отримана згода стягувача на заміну сторони. ОСОБА_4 на підтвердження її вибуття з виконавчого провадження не надала жодного доказу, згода стягувача на заміну сторони не отримана. З наведених підстав приватний виконавець просить суд відмовити у задоволені скарги.

Представник стягувача адвокат Балик П.О. із скаргою не погодився, в судовому засіданні пояснив, що стягувач згоду на переведення боргу за судовим рішенням не надавав, ОСОБА_4 не вибула з виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження не відбулась. З наведених підстав представник стягувача просить суд відмовити у задоволені скарги.

Скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підтвердження обставин, викладених у скарзі, заявниця надала суду копію своєї заяви до приватного виконавця Хохлова К.К., якою повідомила приватного виконавця про подання нею до Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-3514/2009 та ВП № 60386571 та просила зупинити вчинення виконавчих дій щодо боржника ОСОБА_4 по виконавчому провадженню № 60386571.

Вказана заява отримана приватним виконавцем Хохловим К.К. 26 грудня 2019 р., про що свідчить штамп та його підпис на копії заяви.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» звернення заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону, є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

За змістом ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні представник заявниці пояснила, що 10 грудня 2019 р. ОСОБА_4 уклала договір про переведення вказаного боргу на іншу особу, тому вибула з виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вказаних вимог процесуального законодавства заявниця не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що 10 грудня 2019 р. вона уклала договір про переведення вказаного боргу на іншу особу, належним чином засвідчену копію цього договору суду не надала.

Згідно з ч.1 ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

В судовому засідання представник стягувача заявив, що кредитор своєї згоди на переведення боргу за борговим зобов`язанням не надавав.

Заявниця та її представник не надали суду жодного доказу про наявність такої згоди кредитора.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про недоведеність заявницею її правомірного вибуття з виконавчого провадження, отримання згоди кредитора на переведення боргу за вказаним зобов`язанням, в зв`язку з чим дії приватного виконавця щодо відмови у зупинені виконавчого провадження слід визнати правомірними, що є підставою для відмови у задоволені скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. 18, 34 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 450-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 4 лютого 2020 р.

Суддя О.А.Фунжий