ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 624/631/17

провадження № 22-ц/818/1699/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Нестеренко О.С.,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (надалі АТ), звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу у сумі 98932,04 грн та судових витрат.

Позов мотивований тим, що 27 травня 2012 року між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 549007. Отже, відповідач є споживачем природного газу, відносини між ним і газорозподільним підприємством, яким є позивач, регулюються типовим договором розподілу природного газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498. При проведенні 05 серпня 2016 року огляду стану газопроводу на території домоволодіння відповідача за адресою: АДРЕСА_1 (надалі Домоволодіння), виявлено несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів. А саме: під землею в газопровід - ввід врізано штуцер діаметром 15 мм, на штуцер встановлений кран та пластикова труба діаметром 15 мм, яка проходить вздовж стін будинку через подвір`я під бетонним покриттям до літньої кухні. В кухні труба виходить в стіні. В кінці труби довжиною 10 см встановлений кран діаметром 15 мм. Щодо вказаного порушення було складено акт про порушення № 65 від 05 серпня 2016 року і домоволодіння було відключено від системи газопостачання (надалі Акт). 18 серпня 2016 року на засіданні комісії АТ з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного, в присутності представника споживача - ОСОБА_2 , було прийнято рішення про задоволення Акту та проведення донарахування об`ємів природного газу за цінами закупівлі природного газу ПАТ «Харківгаз» за період з 05.08.2014 року по 11.07.2016 року в обсязі 12668,92 м3, вартістю 98932,04 грн. На підставі зазначеного рішення складений акт-розрахунок. Відповідно до довідки про фінансовий стан вказана сума донарахування в розмірі 98932,04 грн. була відображена на особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 в серпні 2016 року та станом на 31 серпня 2017 року не сплачена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача вартість не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу в сумі 98932,04 грн. Вирішено питання щодо судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог закону особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Донарахування вартості газу здійснено в порядку визначеному Кодексом ГРС.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при перевірці здійсненого відповідачем розрахунку збитків, суд не врахував її заперечення стосовно відсутності підключення до несанкціонованого газопроводу будь - яких газових приладів у літній кухні. Розрахунок збитків здійснено на два прилади: плита газова та опалювальний прилад, які знаходяться в житловому будинку, однак несанкціонований газопровід до будинку заведений не був і витрата газу через зазначений газопровід не можливий. Опалення будинку проводилося через санкціоновану мережу з фіксацією об`єму спожитого газу встановленим лічильником. Тому апелянт вважає, що фактично матеріальної шкоди позивачу завдано не було. Про наявність несанкціонованого підключення до газопроводу вона дізналась тільки під час його виявлення, оскільки тривалий час проживала в іншому населеному пункті. Несанкціонований газопровід встановив її чоловік і тому її вина у зазначеному порушенні відсутня. Також суд безпідставно не задовольнив прохання відповідачки зменшити розмір майнової шкоди тому, що майновий стан родини відповідачки дуже поганий: ані вона, ані її чоловік не мають роботи. Позивачка, її чоловік та їх неповнолітня дитина мають хронічні захворювання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду. Вважає, що доводи апеляційної скарги викладених в рішенні суду висновків не спростовують. Факт існування в Домоволодінні несанкціонованого газопроводу доведений належними та допустимими доказами та визнається позивачкою. Вона як власник будинку та споживач за договором про постачання газу повинна виконувати належним чином умови зазначеного договору та не допускати його порушень. Відповідачка не оскаржила акт - розрахунок вартості необлікованого ( донарахованого ) природного газу. Не є обґрунтованими посилання ОСОБА_1 на неправильність такого нарахування у зв`язку з відсутністю газових приладів у літній кухні, а тому відсутністю можливості несанкціонованої витрати газу тому, що донарахування здійснено у відповідності до вимог абзаців 1, 2 пункту 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв розташованих у Домоволодінні споживача.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як установлено судом та підтверджується даними статуту, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ є правонаступником ПАТ «Харківгаз» та газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (т. 1 а.с. 174 - 181).

27.05.2012 між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 був укладений типовий договір про надання послуг з газопостачання № НОМЕР_2 за адресою належного їй на праві власності домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (надалі Будинок, т. 1 а.с. 6 - 11).

05.08.2016 при проведенні огляду стану газопроводу в Будинку було виявлено несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів, а саме, під землею в газопровід - ввід врізано штуцер діаметром 15мм, на штуцер встановлений кран та пластикова труба діаметром 15мм, яка проходить вздовж стін Будинку через подвір`я під бетонним покриттям до літньої кухні. В кухні труба виходить в стіні. В кінці труби довжиною 10 см встановлений кран діаметром 15мм.

Зазначене порушення було зафіксоване в Акті про порушення № 65 від 05 серпня 2016 року (надалі Акт, т.1 а.с. 14).

Згідно з актом інвентаризації домоволодіння від 05.08.2016 опалювальна площа останнього складає: 84,3 кв.м. (72,1 кв.м - житловий будинок, 12,28 кв.м - літня кухня).

18.08.2016 на засіданні комісії АТ з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушення вимог Кодексу газорозподільних систем комісією прийнято рішення про повне задоволення Акту та проведення донарахування об`ємів природного газу за цінами закупівлі природного газу ПАТ «Харківгаз» за період з 05.08.2014 по 11.07.2016 в обсязі 12668,92 м3 вартістю 98932,04 грн (т.1 а.с.12).

На підставі протоколу засідання комісії представниками позивача 18.08.2016 складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за період з 05.08.2014 по 11.07.2016 в обсязі 12668,92 м3 вартістю 98932,04 грн (надалі Акт - розрахунок, т. 1 а.с.13).

Наданий позивачем детальний розрахунок збитків за період з 05.08.2014 по 11.07.2016 виходячи з опалювальної площі 84,3 кв.м. підтверджує правильність вищезазначеного розрахунку ( т. 1 а.с. 62).

27.08.2016 на адресу відповідачки направлена претензія та рахунок про оплату вищезазначеної суми (т.1 а.с. 63-64).

Відповідачка зазначену суму не оплатила, тому що не згодна з визначеним АТ розміром. Вважає, що для розрахунку має братися площа тільки того приміщення, до якого підведений несанкціонований газопровід (тобто площа літньої кухні, яка складає 12,28 кв.м.). Натомість позивач взяв за основу загальну площу будинку та літньої кухні - 84,38 кв.м. (т. 1 а.с. 30 - 31).

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та визначив закон, що їх регулює, проте помилково вважав що до них підлягають застосуванню також вимоги ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), що регулюють загальні підстави відшкодування майнової шкоди.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Цивільним кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до ч.1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов`язання. За змістом Типового договору поставки газу, постачальник зобов`язаний надавати газ, а споживач здійснювати його оплату та дотримуватися встановленого режиму його використання.

Згідно п.п. 5 п. 7.4 розділу VII Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 24948 (т.1 а.с.141 - 146), до якого приєдналася ОСОБА_1 , остання зобов`язана не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу 11 Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС (в редакції, що діяла станом на день виникнення спірних правовідносин) поняття «несанкціонований газопровід» визначене як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Зі змісту Акту вбачається, що у будинку було виявлено підземний газопровід проведений шляхом прихованих заходів, а саме під землею в газопровід -ввід врізано штуцер діаметром 15мм,на штуцер встановлений кран та пластикова труба діаметром 15мм, яка проходить вздовж стін будинку через подвір`я під бетонним покриттям до літньої кухні. В кухні труба виходить в стіні. В кінці труби довжиною 10 см встановлений кран діаметром 15мм.

Зазначений газопровід був виявлений шляхом руйнування бетонного покриття будинку та викопування, що підтверджується даними копій фотокарток (т.1 а.с. 77 - 81). Факт влаштування газопроводу визнається відповідачкою.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України) .

До правових наслідків порушення зобов`язання відноситься відшкодування збитків та моральної шкоди ( п. 4 ст.611 ЦК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Посилання апелянта на не врахування судом відсутності в її діях вини у порушенні правил газопостачання не є суттєвими.

Оскільки ОСОБА_1 є власником Домоволодіння та споживачем послуг з газопостачання на підставі типового договору саме від неї закон вимагає забезпечувати належне утримання будинковолодіння та розташованих у ньому комунікацій.

Згідно з частиною 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встаовлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст. 79 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В супереч вимог ст.12, 81 ЦПК України відповідач не надала суду належних та допустимих доказів відсутності своєї вини в порушенні вимог підпункту 5 пункту 7.4 Розділу VII Типового договору розподілу природного газу.

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення (п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Згідно п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт - розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Позивачем було дотримано встановлений Кодексом ГРС порядок виявлення, фіксації порушення, розгляду Акту про порушення на засіданні комісії та донарахування збитків.

За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Таким чином, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити таку вимогу в судовому порядку і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Вимога про оскарження рішення комісії про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу, оформленого протоколом з розгляду актів про порушення, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акту про порушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з зустрічним позовом про оскарження рішення комісії від 18 серпня 2016 року, скасування Акту чи Акту-розрахунку не зверталась. Тому надані відповідачкою заперечення про неправильність здійсненого нарахування не можуть бути підставою для скасування Акту - розрахунку та відмови у задоволені позову.

Судова колегія також вважає необґрунтованими доводи апелянта про незастосування до спірних правовідносин ч. 4 ст.1193 ЦК України, що надає право суду зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

За своєю правовою природою розрахована позивачем вартість донарахованого обсягу газу не є збитками позивача в розумінні ст. 22 ЦК України, а є платою за поставлений газ, що розрахована в порядку, визначеному умовами укладеного між сторонами договору та Кодексу ГРМ.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, провадження № 12-137гс19.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (п.4 ч.1, ч.2 ст.376 ЦПК України).

Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині мотивів задоволення позову АТ про стягнення вартості не облікованого газу в результаті влаштування несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи підстави часткового задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для нового розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 серпня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

О.В. Маміна