Справа № 565/26/19
Провадження № 2/565/122/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею і ОСОБА_2 та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 20 липня 2013 року (відповідний актовий запис №117 від 20 липня 2013 року) та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 (одної третьої) частки доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами, викладеними ОСОБА_1 у позовній заяві, подружнє життя з відповідачем не склалося, спільне господарство та спільний бюджет вони не ведуть, хоча проживають разом. Як стверджує позивачка, між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки. Сторони перестали розуміти один одного, не можуть дійти згоди у вирішенні питань, які виникають в їхній сім`ї. Між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. За таких обставин, ОСОБА_1 не вбачає за можливе зберегти шлюб та підтримувати в подальшому сімейні відносини із ОСОБА_2 . Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків, в тому числі стосовно матеріального забезпечення малолітнього сина. Позивачка вказує про свою неспроможність самостійно утримувати малолітню дитину та забезпечувати їй належний матеріальний рівень проживання. ОСОБА_1 зазначила, що працює вихователем в дошкільному навчальному закладі і її дохід не покриває усіх потреб малолітньої дитини, яка хворіє частими простудними захворюваннями. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, позивачка просить суд також врахувати, що ОСОБА_2 працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», отримує достатні і стабільні заробітки, має задовільний стан здоров`я і інших осіб не утримує.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, 03 лютого 2020 року від уповноважених представників сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст вказаної заяви представника позивачки адвоката Луницької С.М. від 03 лютого 2020 року також свідчить, що ОСОБА_1 та її представник повністю підтримують позовні вимоги про розірвання шлюбу і змінюють предмет і розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, представник позивачки просить суд стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з 03 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки протягом 2019 року відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

Зі змісту заяви представника ОСОБА_2 адвоката Полюхович О.І. від 03 лютого 2020 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та згідний сплачувати в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки свого заробітку.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за результатами підготовчого провадження за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви уповноважених представників сторін від 03 лютого 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням зміни предмету і розміру заявлених позовних вимог.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 20 липня 2013 року, слідує що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 20 липня 2013 року складено відповідний актовий запис №117.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 05 серпня 2016 року (актовий запис №335 від 05 серпня 2016 року).

Довідка відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області свідчить, що малолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із сторонами по справі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту позову та письмових заяв представників сторін від 03 лютого 2020 року судом встановлено, що спільне життя між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не склалося через наявність в них протилежних поглядів на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, а також через відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично не ведуть спільного господарства та спільного бюджету. Примирення між подружжям не відбулося.

Наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю сторони обопільно не бажають, тому за таких обставин їх шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом також встановлено, що відповідач є працездатним, фінансовоспроможним і інших утриманців немає, проте неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини, якими ОСОБА_1 аргументує позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2 і його представником не спростовані.

Згідно з довідкою про доходи №65 від 03 лютого 2020 року, виданою управлінням освіти виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, ОСОБА_1 працює вихователем дитячого навчального закладу №11 управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради і її дохід за період часу з січня 2019 року до грудня 2019 року включно становить 62824 (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 44 коп.

Такий дохід позивачки є недостатнім для здійснення нею самостійного утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі в цьому батька останнього відповідача ОСОБА_2 .

Разом з цим суд врахував, що протягом 2019 року відповідач добровільно утримував малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить заява представника позивачки від 03 лютого 2020 року, що в свою чергу зумовило зміну предмету і розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Із письмової заяви представника відповідача адвоката Полюхович О.І. від 03 лютого 2020 року судом з`ясовано, що ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу та погоджується сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки свого доходу (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Отже, наведені фактичні обставини вказують на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з врахуванням зміни їх предмету і розміру.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Наведені норми права, які підлягають застосуванню, вказують на наявність законних підстав з врахуванням встановлених фактичних обставин у даному випадку для прийняття судом в цій цивільній справі рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 180, ч.1 ст.181, ч.ч.1, 2 ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 20 липня 2013 року, актовий запис №117 від 20 липня 2013 року, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 03 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд