Справа № 595/1700/19
Провадження 2/595/22/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що він за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак на даний час у нього погіршилося матеріальне становище у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи та стабільного заробітку, а також він проживає з батьками-пенсіонерами та братом, який являється інвалідом 3 групи, які часто хворіють. На придбання ліків батькові та братові необхідні додаткові кошти, яких їм не вистачає, а тому ці кошти надає він. Просить зменшити розмір аліментів з Ѕ до 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31.03.2016 року з позивача ОСОБА_2 стягнуто в користь відповідачки ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 15.03.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Позивач ОСОБА_2 у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що у нього погіршилося матеріальне становище у зв`язку з відсутністю постійної роботи та стабільного заробітку, проживає з батьками-пенсіонерами та братом ОСОБА_6 , який являється інвалідом 3-групи після перенесеної 08.01.2016 року відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому склепіння черепа, ускладненої гнійним менінгоенцефалітом у вигляді стійкого цефалгічного синдрому, лівобічної пірамідно-рефлекторної недостатності, нерідко вираженого менінгіального синдрому, змін на КТ (вдавлений перелом правої лобної кістки на Змм). Ангіопатія сітківки,на підтвердження чого надав виписку із медичної картки амбулаторного хворого №03643, довідку сімейного лікаря ОСОБА_7 . Батько, ОСОБА_8 , часто хворіє і перебуває під наглядом лікаря з діагнозом: ІХС.Стенокардії напруги стабільна, II ФК.Кардіосклероз з персистуючою формою тріпотіння передсердь з частими пароксизмами з медикаментозним відновленням синусного ритму.Гіпертонічна хвороба II стадія, 2 ступеня, високий кардіо-васкулярний ризик. Гіпертензивне серце,на підтвердження чого надав виписку із медичної картки амбулаторного хворого №01/02814, довідку сімейного лікаря ОСОБА_7 .

З аналізу правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Суд бере до уваги докази, надані позивачем, про те, що він на утриманні має хворих батька та брата, які потребують лікування, що вбачається із виписок з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/2 частини всіх видів доходу до 1/3 частини всіх видів доходу на утримання дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей в даному випадку.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.4,12,13,19,76-81,89,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі однієї третини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист №595/522/16 від 31 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі Ѕ частки всіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнати таким, що втратив силу, та витребувати з виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Дата складення повного тексту рішення 24 січня 2020 року.

Суддя: В. Б. Федорончук