Справа №2-5545/08 Головуючий суду першої інстанції Коваленко І.В.
Провадження №22-ц/812/1181/20 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2020 року, постановлену за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 зазначала, що 02 серпня 2011 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль» або Банк) звернувся до ВДВС Новоодеського РУЮ із заявою про пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-5545, виданого 15 січня 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, про солідарне стягнення з неї, ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 175 953,42 грн. та судових витрат у сумі 1730 грн.

03 серпня 2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №27954540, у рамках якого з неї було стягнуто виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій, а також частково борг на користь Банку та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»).

У 2018 році з постанови суду апеляційної інстанції заявнику стало відомо, що рішення суду про стягнення з неї боргових зобов`язань на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» не існує.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 вказувала на помилковість видачі виконавчого листа №2-5545 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» та наявність підстав для стягнення на її користь зі стягувачів безпідставно отриманих коштів відповідно до ч.4 ст.432 ЦПК України.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила визнати виконавчий лист №2-5545, виданий 15.01.2009 р. Ленінським районним судом м.Миколаєва, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на її користь грошові кошти, які були з неї стягнуті у виконавчому провадженні №27954540, відкритому Новоодеським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Новоодеським ВДВС Миколаївської області) на підставі виконавчого листа №2-5545, виданого 15 січня 2009 року Ленінським районним судом м.Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року у справі №2-5545/2008 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

З АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь заявниці стягнуто 15 291,92 грн., які були сплачені ОСОБА_1 на погашення боргу.

З ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь заявниці стягнуто 30 137,71 грн., які були сплачені ОСОБА_1 на погашення боргу.

З Новоодеського ВДВС Миколаївської області на користь ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в сумі 4465,18 грн. та витрати в сумі 100 грн.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості видано помилково, оскільки рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 грудня 2008 року у задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_1 було відмовлено.

За такого на підставі ст.ст.432, 444 ЦПК України заявник має право отримати зі стягувачів безпідставно отримані кошти, які були стягнуті з неї в якості боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просило ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник посилався на те, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень знайшов рішення по справі №2-5545/2008 з іншим змістом, ніж наявне у матеріалах справи. У рішенні, яке міститься у реєстрі йде мова про стягнення заборгованості з ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_2 у розмірі 158 028, 96 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13.12.2007 р., а не у розмірі 175 953,42 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-418 від 21.06.2007 р. Отже, підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі №2-5545/2008 згідно обставин, викладених в ухвалі суду стало рішення суду, яке ухвалено за невиконання іншого кредитного договору та з іншим розміром заборгованості, а тому неможна вважати ухвалу законною, адже судом повністю не з`ясовано обставин справи, які є важливими для вирішення спору по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2008 року у справі №2-5545/2008 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва ухвалив рішення за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно.

Позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. З ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року стягнуто 175 953,42 грн., а також 1730 грн. судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.14-15).

19 грудня 2008 року вказане рішення набрало законної сили.

15 січня 2009 року Ленінським районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист, в якому зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 грудня 2008 року з ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 175 953,42 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1700 грн. та інформаційного збору в сумі 30 грн. Боржником у даному виконавчому листі вказано ОСОБА_1 (т.1 а.с.276).

02 серпня 2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося із заявою до Новоодеського ВДВС Миколаївської області про відкриття виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 (т.1 а.с.274).

03 серпня 2011 року заступник начальника Новоодеського ВДВС Миколаївської області Звєряков М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №27954540, в рамках якого було звернуто стягнення на пенсію та заробітну плату ОСОБА_1 та стягнуто з неї виконавчий збір і витрати на проведення виконавчих дій (т.1 а.с.99, 249-252, 273).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 лютого 2017 року, яка була скасована постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року, було замінено стягувача у виконавчому провадженні №27954540 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», після чого стягнення заборгованості відбувалося на користь нового стягувача (т.1 а.с.26-29, 122-124).

Згідно з інформацією Новоодеського ВДВС Миколаївської області №4031 від 20.01.2020 року з ОСОБА_1 в межах вищезазначеного виконавчого провадження стягнуто на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 15 291,92 грн., на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 30 137,71 грн., виконавчий збір в сумі 4465,18 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 100 грн. (т.2 а.с.65 у провадженні №6/489/4/20).

За змістом частин першої, другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 є правильним, оскільки відсутнє рішення про стягнення з неї заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягнення зі стягувачів та Новоодеського ВДВС Миколаївської області на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних за виконавчим листом коштів, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відповідає вимогам ч.4 ст.432 ЦПК України.

Проте, посилання суду на ст.444 ЦПК України є помилковим, бо в даному випадку не йде мова про поворот виконання рішення.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд помилково застосував ст.444 ЦПК України, рішення в мотивувальній частині підлягає зміні шляхом виключення посилань на дану статтю.

Доводи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в апеляційній скарзі про те, що у справі №2-5545/2008 розглядалися інші позовні вимоги, а саме про стягнення на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості з ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_2 у розмірі 158 028, 96 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13.12.2007 р., що підтверджується рішенням, яке перебуває у Єдиному державному реєстрі судових рішень, не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 25 квітня 2019 року відновлено втрачене судове провадження №2-5545/2008 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зі змісту ухвали вбачається, що мова йде саме про заборгованість за кредитним договором №010/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року і при відновленні втраченого провадження було взято до уваги наявність оригіналу судового рішення.

Наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення з іншим змістом з зазначенням номеру справи 2-5545/2008 може свідчити про наявність описки у номері, бо з матеріалів справи вбачається, що Ленінський районний суд м.Миколаєва 08 грудня 2008 року ухвалював рішення і у справі №2-5545/2008 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 червня 2007 року і у справі №2-5546/2008 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 грудня 2007 року.

Вказане підтверджується судовими рішеннями по справах №2-5545/2008 та №2-5546/2008, оригінали яких зберігаються в архіві Ленінського районного суду м.Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2020 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання на статтю 444 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року.