Справа № 487/4466/20
Провадження № 2-з/487/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Павловича Євгенія Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Павлович Є.В. звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено договір іпотеки, предметом кого була кімната № НОМЕР_1 загального заселення по АДРЕСА_2 . Також між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування майна від 31.07.2013 предметом якого були майнові інтереси страхувальника, як іпотекодержателя. 12.05.2014 стався страховий випадок та внаслідок вибуху газу у будинку АДРЕСА_2 було знищено предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 .

В подальшому ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернуся з позовом до ПАТ «СК «Уніка» до Господарського суду м. Києва про стягнення страхового відшкодування відповідно до положень Договору страхування у розмірі 113000 грн., проте, у зв`язку із бездіяльністю позивача та не усуненням ним недоліків, позовна заява ухвалою віл 14.12.2015 була повернута позивачу без розгулу. Крім того, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» повторно звернуся до суду з позовом до ПАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 113000 грн., ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.08.2016, у зв`язку з неявкою представника позивача, позовну заяву було залишено без розгляду. В подальшому ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» стягнута сума заборгованості за договором кредиту. На виконання рішення суду, постановою приватного виконавця Куліченко Д.О. від 27.02.2020 було накладено арешт на майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 та вказане майно було виставлено на торги в системі «СЕТАМ». ОСОБА_1 жодним чином не було повідомлено про вказані дії та про факт проведення торгів стало відомо лише з моніторингу системи «СЕТАМ» та одночасно відомо, що 03.08.2020 вказаний лот (квартира) продано переможцю торгів. Заявник має намір звернутися до суду із позовною заявою про визнання торгів від 03.08.2020 квартири АДРЕСА_1 недійсними. За таких умов вважає доцільним до подання позову вжиття заходи забезпечення позову у визначений заявником спосіб посилаючись на те, що у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відновлення його порушених прав потребуватиме значних зусиль, часу та потягне за собою додаткові витрати на подальше відновлення права власності на житло, яке гарантується ст. 47 Конституції України.

11.08.2020 заявник надав доповнення до заяви про забезпечення позову та додаткові докази.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступного:

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 має намір подати до суду позов про захист свого права власності через визнання електронних торгів від 03.08.2020 квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, недійсними, посилаючись на те, що спірна квартира не є залоговим майном, що між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено кредитний договір, який був забезпечений договором іпотеки - предметом якого була кімната № НОМЕР_1 загального заселення по АДРЕСА_2 , проте стався страховий випадок та внаслідок вибуху газу було знищено предмет іпотеки. При цьому між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування майна від 31.07.2013 предметом якого були майнові інтереси страхувальника, як іпотекодержателя, проте страхова компанія у добровільному порядку, після настання страхового випадку, суму страхування не виплатила. ПАТ «Райффайзен банк Аваль» двічі звертався до суду з позовом до ПАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 113000 грн., проте, у зв`язку із бездіяльністю позивача та не усуненням ним недоліків, визначених судом, позовні заяви були залишені без розгляду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано 16.12.2014, на підставі свідоцтва про право власності, а 07.11.2019 постановою приватного виконавця Куліченко Д.О. було накладено арешт на вказане нерухоме майно.

Відповідно до протоколу №494910 проведення електронних торгів, 03.08.2020 відбулися електронні торги нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота 432640, переможцем яких став ОСОБА_2 .

Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 має намір через суд захистити своє порушене право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно законних пістав проведення електронних торгів вказаної вище квартири.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 продана на електронних торгах 03.08.2020, заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання вказаних електронних торгів недійсними та поновити своє порушене право, тому в подальшому, у разі задоволення його позову, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на цю квартиру може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи спірна квартира буде реалізована новим власником, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, накладення арешту на квартиру в повної мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача, якщо у ході розгляду справи по суті буде встановлено таке порушення, тому відсутні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, оскільки накладення арешту на квартиру в повній мірі унеможливить її відчуження та вчинення відносно нерухомого майна буд-яких реєстраційних дій.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України, він повинен пред`явити позов протягом десяти днів та підстави скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви, передбачених ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Павловича Євгенія Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ).

У задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Заходи забезпечення позову скасовуються у разі не подання позовної заяви протягом 10 днів та у разі повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Суддя С.М. Афоніна