ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2020 року м. Харків

Справа № 2034/2-5057/11

Провадження № 22-ц/818/85/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Заявник: державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянов Антон Сергійович

Позивач у справі: Публічне акціонерне товариства «СЕБ Банк»

Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 3 березня 2018 року, постановлену суддею Назаренко О.В.,

у цивільній справі за заявою державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова Антона Сергійовича про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року державний виконавець Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області Стоянов А.С. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області у справі №2034/2-5057/11 від 4 грудня 2013 року.

Заяву обґрунтовував тим, що згідно відомостей Автоматичної системи виконавчих проваджень у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконання знаходиться виконавчий лист Харківського районного суду Харківської області у справі № 2034/2-5057/11 від 04.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2320652,65 грн., та суму судового збору в розмірі 850 гривень з кожного та по 60 гривень за інформаційне технічне забезпечення. Постанова про відкриття виконавчого провадження № 41256728 винесена 19.12.2013 року державним виконавцем Мазуріною О.М. У зв`язку із звільненням державного виконавця Мазуріної О.М. зазначене виконавче провадження передано до подальшого виконання державному виконавцю Стоянову А.С.. Матеріали зазначеного виконавчого провадження не містять оригіналу виконавчого листа, що унеможливлює подальше виконання. Встановлено, що оригінал виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області у справі №2034/2-5057/11 від 04.12.2013 року було втрачено в ході провадження виконавчих дій.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2018 року заяву державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова Антона Сергійовича задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2034/2-50572/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2320652,65 грн..

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що втрата оригіналу виконавчого листа, на думку суду, порушує принцип обов`язковості виконання судового рішення, та майнові права стягувача, у зв`язку з чим суд вважав, що в даному випадку наявні всі підстави для задоволення заяви.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, оскільки не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.

В апеляційній скарзі викладено фактичні обставини справи та зазначено, що судом було порушено норми процесуального права відповідачів та не проінформовано їх про дату, час і місце розгляду вказаної заяви, чим позбавлено їх права на інформацію, рівність учасників справи тощо. Звертає увагу, що матеріали справи не місять будь-яких доказів, окрім довідки ВДВС, щодо обставин втрати виконавчого листа, проведення службової перевірки та взагалі його знаходження у Відділі будь-коли. Вказує, що з часу ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, отримання виконавчого листа, дати відкриття виконавчого провадження та часу звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа минуло майже 5 років.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інновація» просить залучити її до участі у справі та відмовити у задоволенні апеляційної скарги. В обґрунтування відзиву вказує, що ТОВ «ФК «Інновація» є кредитором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок укладення декількох Договорів про відступлення права вимоги (факторингу). Вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 щодо її неповідомлення про час розгляду справи, оскільки дана інформація є загальнодоступною, а заява розглядалась у відкритому судовому засіданні.

Зазначає, що матеріали справи містять копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 грудня 2013 року, яка могла бути винесена лише на підставі заяви стягувача та виконавчого документа, тобто виконавчий лист перебував на виконанні ВДВС, що підтверджується також довідкою Відділу. Також вказує, що рішення наразі боржниками не виконане.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга (не) підлягає (частковому) задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що в проваджені Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2034/2-5057/11 за позовом ПАТ «Себ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2012 року відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області рішення Харківського районного суду Харківської області скасовано та ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «СЕБ банк» задоволені, з відповідачів солідарно стягнуто на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2320652 гривні 65 копійок та суму судового збору в розмірі 850 гривень з кожного та по 60 гривень за інформаційне технічне забезпечення, рішення набрало законної сили.

4 грудня 2013 року на виконання судового рішення по справі Харківським районним судом Харківської області за заявою стягувача були видані виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця Мазуріною О.М. від 19 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження №41256728 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Себ Банк» боргу у розмірі 2320652,65 грн., 850 грн. та 60 грн.

Як вбачається із довідки про втрату виконавчого листа №038 від 09.01.2018 року, постанова перевіркою журналів обліку виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2034/2-5057/11 від 04.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2320652,65 грн., при зміні особового складу Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від одного державного виконавця іншому не передавався.. Таким чином встановлено, що оригінал виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області у справі №2034/2-5057/11 від 04.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2320652,65 грн. втрачено. Єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата оригіналу виконавчого листа.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до положень пунктів 3, 4 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки ВДВС від 9 січня 2018 року № 038 виконавчий лист № 2034/2-5057/11, виданий 4 грудня 2013 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Себ Банк» заборгованості перебуває на виконанні, але виконавчий документ було втрачено при зміні особового складу Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

Задовольняючи заяву державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа у справі суд першої інстанції правильно виходив із того, що оригінал виконавчого листа № 2034/2-5057/11 втрачено, а тому існують підстави для видачі його дубліката.

Доводи апеляційної скарги про те, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа державний виконавець звернувся після спливу 5 років, не заслуговують на увагу, оскільки, як було встановлено судами, виконавчий лист № 2034/2-5057/11, був пред`явлений до виконання стягувачем у строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та у разі отримання виконавцем дубліката виконавчого листа, за яким уже відкрито виконавче провадження, питання про відкриття виконавчого провадження вирішуватись не буде, на час розгляду цього подання, державним виконавцем продовжуються виконавчі дії в рамках виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа, тому строк отримання його дублікату не має значення і не потребує поновлення строку на його пред`явлення.

Вказаний підхід судів попередніх інстанцій до вирішення питання, яке розглядається, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зокрема у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 2-3756/09 (провадження № 61-39027св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 3 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 11 серпня 2020 року