Справа № 229/2487/20
Провадження №2/229/1039/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки він не проживає в зазначеній квартирі з травня 2014року. Виїхав до РФ, де прийняв громадянство РФ і має постійне місце мешкання.

З травня 2017року вона є власницею цієї квартири. Зараз виникла потреба продати квартиру, але зробити це, доки відповідач не знявся з реєстрації неможливо.

Ухвалою суду від 03 липня 2020року відкрито провадження у данній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з"явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. (ст. 328 ЦК України).

Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. (ст. 346 ЦК України.).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, який укладений 15 травня 2017року, посвідчений приватним нотаріусом Миросєді В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2372, між позивачкою та ОСОБА_3 , який діяв від імені відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності (а.с.5-6).

Отже відповідно до ст. ст. 317,319,346 ЦК України у відповідача ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру припинилося у зв"язку з її відчуженням позивачці, та останній належать з 15.05.2017року права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою з травня 2014року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету від 04.06.2020р. і актом обстеження комісії КП "Комсервіс" від 18.05.2020року (а.с. 8,11).

Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Об"єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України).

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом, який власник вважає прийнятим.

Суд вважає встановленим, що право користування квартирою у відповідача припинилося через її продаж, а реєстрація відповідача в квартирі позивачки порушує право останньої в користуванні квартирою, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,259,263-265,268, 273 ,280-282 .ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , яка проживає АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова