31.01.2020 Справа № 756/3548/16-ц
№756/3548/16-ц
№6/756/32/20
У Х В А Л А

31 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Гордієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. звернувся із поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частину спального корпусу готельного типу на 44 місця, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0057, що розташована в селі Шаян, Хустського району, Закарпатської області, право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Телявського А.М. перебуває зведене виконавче провадження №58365619 з примусового виконання виконавчих листів №756/3548/16-ц від 08.02.2019 року виданих Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро, а також 20 670 грн., судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та касаційної інстанції.

11.02.2019 року на адресу приватного виконавця від Ісак О.В. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист Оболонського районного суду міста Києва виданий 08.02.2019 року в рамках справи №756/3548/16 про стягнення з ОСОБА_1 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро на користь ОСОБА_2 .

Того ж дня на адресу приватного виконавця від Стягувача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист Оболонського районного суду міста Києва виданого 08.02.2019 року в рамках справи №756/3548/16 про стягнення з ОСОБА_1 20 670,00 грн. на користь ОСОБА_2 судового збору.

12.02.2019 року приватним виконавцем винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження:

- №58365324 з примусового виконання виконавчого листа №756/3548/16-ц від 08.02.2019 року виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро;

- №58365604 з примусового виконання виконавчого листа №756/3548/16-ц від 08.02.2019 року виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 670 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та касаційної інстанції.

Постанови про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на наступний день після їх винесення.

На виконання вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» 12.02.2019 року приватним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження №58365324 та №58365604 у зведене виконавче провадження №58365619.

Окрім того, 12.02.2019 року керуючись вимогами ст. 3, ч. 3 ст. 40, ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

В подальшому виконавцем вживались заходи примусового виконання направлені на виконання рішень суду.

За твердженням приватного виконавця, в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника відсутні кошти чи рухоме майно на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог Стягувача в повному обсязі.

При цьому, 05.09.2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява від Стягувача - ОСОБА_2 , в якій було повідомлено про те, що Боржнику на праві власності, згідно рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2014 року про поділ майна подружжя належить 1/2 спального корпусу типу «Вісак» на 44 місця, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в даній заяві було зазначено, що Боржнику належить ділянка під спальним корпусом, з кадастровим номером :01:001:0057 та яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.05.2004 року.

До даної заяви стягувачем було додану документи, а саме копію рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2014 року, копію технічного паспорту №341 на будівлю спального готельного типу на 44 місця №2, вулиця Центральна, с . Шаян , а також копію Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.05.2004 року.

Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на будівлю спального корпусу готельного типу на 44 місця, загальною площею 1865,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0057 за Боржником - ОСОБА_1 не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Дана інформація підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.09.2019 року та відповіддю з Державного земельного кадастру.

ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

При цьому, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва з лютого 2018 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5 про поділ в натурі майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Київська місцева прокуратура №5 про поділ в натурі майна подружжя в межах якої ініційовано питання виділення часток майна подружжя предметом розгляду яких є припинення права спільної часткової власності та визнання права приватної власності на значний перелік нерухомого майна належного останнім, в тому числі спального корпусу типу «Вісак» на 44 місця, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки під спальним корпусом, з кадастровим номером :01:001:0057.

Більше того, оскільки в межах розгляду вказаної справи представники сторін, в тому числі представники ОСОБА_2 підтвердили необхідність поділу спільного майна подружжя, право власності на яке підтверджено відповідними документами, однак не узгодили порядку такого поділу, було призначено земельно-технічну експертизу для визначення порядку розподілу згідно визначених розмірів часток співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Окрім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, ініціюючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано, стягувачем не повідомлено виконавця про наявність у боржника іншого майна, а приватним виконавцем достовірно не з`ясовано наявності у боржника нерухомого майна, яке за ним реально зареєстровано.

Таким чином, в поданні приватним виконавцем надано суду неповну та недостовірну інформацію щодо виявленого та наявного майна боржника не з`ясовано статусу цього майна та існування щодо нього невирішених судових спорів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виключає на даний час можливість звернення стягнення на нього в порядку ст. 440 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 18, 50 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук