ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/476/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1831/20Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року, прийнятої під головуванням судді Січиокно Т.О. в м. Полтава

у справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLКРGWK00003816 від 27.12.2006 року у розмірі 1000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLКРGWK00003816 від 27.12.2006 року у розмірі у розмірі 1 159 835,93 грн.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Гальонкіна Олена Василівна про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки.

Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір з ОСОБА_1 в розмірі 243,60 грн., з ОСОБА_2 в розмірі 3410,40 грн.

У травні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа у справі № 554/476/15-ц на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року. Зазначав, що банк 14.12.2015р. суд видав виконавчі листи, однак банк не зміг їх пред`явити до виконання, так як виконавчі документи перебували у працівника, що наразі звільнився з установи банку.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено за відсутності поважних причин.

Ухвалу оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що банк лише 18.12.2018р. отримав копію рішення по справі, що унеможливлювало пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання в межах строків, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», а тому просив скасувати ухвалу та задовольнити заяву Банку.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

По справі ухвалено рішення 21 жовтня 2015 року, яке набуло чинності 03 листопада 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що представник банку не зазначив поважних причин пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави видав виконавчі листи у справі № 554/476/15-ц на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року, які за заявою представника банку разом із судовим рішенням були отримані ( т.1,а.с. 207, т.2, а.с.2-7)

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець не може прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, а тому чинним законодавством встановлено відповідний порядок поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 цього ж Закону України передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно- правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № З-рп/2001).

Разом з тим, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404Л/ІІІ від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404Л/ІІІ від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404Л/ІІІ від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404Л/ІІІ від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404Л/ІІІ від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Зазначене узгоджується з висновками, зробленими в постановах Верховного суду від 01 серпня 2018р. у справі № 553/1951/14-ц, від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011.

Виходячи із зазначеного, виконавчі листи по даній справі могли бути пред`явлені у строк до 4 листопада 2019р., однак працівниками банку отримані виконавчі листи не були своєчасно пред`явлені до виконання, хоча у банку було достатньо часу для цього за відсутністю будь-яких об`єктивних перешкод.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що представник банку не приймав участь в судовому засіданні 21.10.2015р. спростовується записами в журналі судового засідання, з якого вбачається, що представник позивача ОСОБА_3 була в даному судовому засіданні і вона ж 01.12.2015р. отримала копію рішення суду, про що нею зазначено у поданій суду заяві ( т.1, а.с.197-198, 207).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на відмінність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, викладених в заяві представника банку, що надійшла до районного суду 27.05.2020р. та в апеляційній скарзі, доводи якої грунтуються на неотриманні банком повного тексту рішення від 21.10.2015р.

При цьому в заяві від 27.05.2020р. представник банку не просив суд визнати поважними причини пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 12.08.2020 р.