ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/14/20
Провадження № 22-ц/4820/1311/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/14/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2020 року (суддя Стасюк Р.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 09.05.1985 він перебував на військовій службі. В період проходження служби з 14.12.1997 по 04.02.1997 у військовій частині НОМЕР_2 (м. Славута) отримав квартиру АДРЕСА_1 . З березня 1997 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в м. Нетішин. З 15.01.2001 перебував на квартирному обліку як військовослужбовець у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до наказу командира частини № 168 від 29.08.2011 був звільнений з військової служби відповідно до п.6 «б» ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Зазначав, що за період проходження військової служби у ВЧ № НОМЕР_1 житлом не забезпечувався, а відповідно з рішення житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 , яке оформлено протоколом № 7 від 21.06.2019, його, складом сім`ї один чоловік знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині № НОМЕР_1 та виключено зі списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень через подання на час постановки на квартирний облік ним відомостей, що не відповідають дійсності. Рішення відповідач мотивує тим, що на момент постановлення позивача на квартирний облік останній мав житло у вигляді окремої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , тому не був особою, яка потребує житла, однак вказані обставини не повідомив відповідачеві при поданні документів для постановлення на квартирний облік, тобто з позиції, відповідача позивач надав недостовірні відомості.

Позивач, з вказаним рішення не погоджується, посилаючись на те, що рішення відповідача про зняття його з квартирного обліку є не обґрунтованим, оскільки на момент подання позивачем рапорту про постановлення його на квартирний облік він був зареєстрований при військовій частині № НОМЕР_1 , а квартира АДРЕСА_1 на той момент належала на праві приватної власності колишній дружині позивача та їх дітям, а позивач взагалі втратив право на приватизацію вказаного житла згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» адже знявся із реєстрації за вказаною адресою, оскільки в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин не міг проживати в одній кімнаті із ОСОБА_2 .

Крім того, позивач вказує, що в документах, які подавав до відповідача для постановлення його на квартирний облік він зазначав, що до реєстрації свого місця проживання при військовій частині № НОМЕР_1 він займав житлову площу 24,56 кв.м. по АДРЕСА_2 , яку звільнив в зв`язку із розлученням.

Враховуючи викладене вище, позивач просив визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 7 від 21.06.2019, про зняття його, підполковника запасу ОСОБА_1 , з квартирного обліку та зобов`язати відповідача поновити його на квартирному обліку при військовій частині № НОМЕР_1 , та включити до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень (у списку за № 1).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВЧ № НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції неправильно надав правову оцінку обставинам справи, оскільки висновок про те, що позивач був забезпечений житлом для постійного проживання у 1994 році та немає права для отримання в подальшому житла, є безпідставним. Зазначає, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей повинно проводитись із дотриманням норм жилої площі, які передбачені ст. 47 ЖК УРСР та становлять 13,65 кв.м. на одну особу. Апелянт вважає, що мав право на отримання житла із житловою площею щонайменше 54,6 кв.м., а забезпечений був лише 31,2 кв.м. На думку апелянта, отримання житла, яке не відповідає встановленим законом нормам, надає право на поліпшення житлових умов, що не є у розумінні закону отримання житла вдруге.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17.07.2020, позивач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Разом з тим, представником відповідача подано клопотання про слухання справи у відсутності представника в/ч НОМЕР_1 .

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 та його виключення із списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла (у списку № 1) та відсутністю у зв`язку з цим підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Судом правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 м. Славута Хмельницької області був забезпечений житловим приміщенням для постійного проживання - квартирою АДРЕСА_1 на склад сім`ї 3 особи на підставі ордера № 187 від 08.08.1994 (а.с. 96). Позивач був зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 17.03.1995 по 11.12.1998 роки.

Правом на безоплатну приватизацію квартири скористались члени сім`ї позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що отримали свідоцтво на право власності на житло від 01.02.1999 року - на квартиру АДРЕСА_1 (а.с 15). Участь у приватизації зазначеної квартири позивач не приймав.

За інформацією, що міститься в довідці, виданій ТВБВ № 10022/0129 філії Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» № 120.78-16/283 від 19.07.2018, з моменту початку приватизації 01.01.1992 ОСОБА_1 внесений в додатковий список КЕЧ № 40 за адресою: АДРЕСА_3 , під № 10 на отримання приватизаційних паперів та не використав житлові чеки для приватизації державного житлового фонду на суму 4,20 грн (а.с. 35).

З березня 1997 року позивач проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 в м. Нетішин Хмельницької області, однак житлом не забезпечувався. В травні 1999 року позивач зареєстрував своє місце проживання за місцем знаходження військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 13.12.2000 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.12.2000 зроблено актовий запис № 148 (а.с. 16).

07.12.2000 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про постановлення його на квартирний облік (а.с. 17).

Рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2001 року позивача ОСОБА_1 було прийнято на квартирний облік на загальну чергу за № 57 на склад сім`ї - 1 чоловік.

05.06.2001 ОСОБА_1 звернувся до голови житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 з проханням про зарахування його на облік першочергового отримання житла, оскільки він має статус учасника бойових дій (а.с. 21).

Відповідно до копії витягу з протоколу № 1 засідання ЖПК військової частини № НОМЕР_1 від 30.01.2002 ОСОБА_1 , складом сім`ї один чоловік, зараховано до списку осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла за № 3 (а.с. 22).

Наказом командира військової частини № 3043 МВС України № 168 від 29.08.2011 ОСОБА_1 звільнений із військової служби за станом здоров`я.

Згідно з витягом з протоколу № 7 засідання житлово-побутової комісії військової частини № 3043 від 21.06.2019, житлово-побутовою комісією прийнято рішення зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині № НОМЕР_1 та виключити його зі списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень (у списку за № 1), складом сім`ї: один чоловік, у зв`язку з поданням ОСОБА_1 відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття його на квартирний облік, керуючись пп.5 п.26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затвердженої Постановою Ради міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470, п. 5 ст. 40 ЖК Української РСР та пп. 3.15 п. 3 «Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень» затвердженої наказом МВС України від 28.07.2007 № 278 (а.с. 54-55).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 Ж УРСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік.

Згідно з п. 1.4 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2007 № 278, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб житла, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пунктом 3.15 зазначеної Інструкції передбачено, що військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік.

Так, відповідно до ст. 9 ЖК України (у редакції станом на дату зарахування позивача на квартирний облік), громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу 4 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на час прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.6-2.7 Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців та працівників внутрішніх військ МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.1999 № 529 (чинного в редакції на час постановлення позивача на квартирний облік), військовослужбовець (працівник), який має підстави бути визнаним таким, що потребує поліпшення житлових умов, формує квартирну справу. Одночасно військовослужбовцем подається рапорт (працівником - заява) (додаток 3) про взяття на квартирний облік.

До рапорту (заяви), долученого до квартирної справи, додаються:

1. Довідка-заява (додаток 4), підписана повнолітніми членами сім`ї, які бажають стати на квартирний облік разом із заявником.

2. Довідка (оригінал) з місця проживання про склад сім`ї і прописку, яку видає житлово-експлуатаційна контора (далі - ЖЕК) або квартирно-експлуатаційна служба (далі - КЕС) (додаток 5).

3. Довідка про склад сім`ї військовослужбовця згідно з особовою справою.

4. Довідка для військовослужбовців про проходження служби (послужний список) згідно з особистою справою.

5. Довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку в місцевих органах виконавчої влади за місцем проживання.

6. Письмове зобов`язання здати житлові приміщення від членів сім`ї, які мають самостійне право на одержання житлових приміщень і залишились проживати в попередній квартирі (отриманій військовослужбовцем за попереднім місцем військової служби), завірене начальником ЖЕК (КЕС).

7. Документи, що підтверджують право на пільги при отриманні житлової площі.

8. Довідка (оригінал) про здавання або інше використання житла за попереднім місцем служби (додаток 6).

9. Довідка з Бюро технічної інвентаризації за місцем проживання про наявність у заявника та членів його родини, які бажають перебувати на квартирному обліку, житлової площі в приватній власності.

У разі потреби до заяви додаються інші документи на вимогу командування військової частини або житлово-побутової комісії.

Підписаний командиром військової частини рапорт заявника про взяття його (з сім`єю) на квартирний облік реєструється в КЕС у книзі реєстрації рапортів (додаток 7), яка зберігається і реєструється в таємній частині як документ суворої звітності. Без укомплектування квартирної справи документами, зазначеними в пункті 2.5 цього Положення, рапорт не реєструється. Зазначені в рапорті або заяві житлові умови заявника перевіряються, що відображається в акті перевірки житлових умов (додаток 8), який додається до квартирної справи заявника на розгляд житлово-побутової комісії.

У місячний термін зареєстрований рапорт розглядається на засіданні житлово-побутової комісії військової частини, рішення комісії виноситься на розгляд командира військової частини для затвердження.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні документів для постановлення на квартирний облік не надавались відомості щодо забезпечення його житловим приміщенням для постійного проживання за попереднім місцем служби - квартирою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 , оформленого протоколом № 7 від 21.06.2019, про зняття ОСОБА_1 , з квартирного обліку та зобов`язання відповідача поновити його на квартирному обліку при військовій частині № НОМЕР_1 та включити до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень.

І доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, помилковим є посилання суду в мотивувальній частині на Положення по порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом МОУ від 03.02.1995 № 20, яке не поширюється на спірні правовідносини, однак це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач та члени його сім`ї були забезпечені житловим приміщенням, яке не відповідає нормі житлової площі на кожного члена сім`ї, яка визначена ст. 47 ЖК УРСР, що дає ОСОБА_1 право на поліпшення житлових умов, оскільки останній на вказані обставини не посилався у позові і вони не були предметом дослідження у суді першої інстанції, а суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення, правовідносини у справі тісно пов`язані з особою суб`єкта, смерть позивача ОСОБА_1 після ухвалення рішення не допускає правонаступництва, а тому відсутні підстави для застосування вимог ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай