Справа № 684/131/17
Провадження № 2/684/1/2020
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2020 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

за участі секретаря с/з Гонти Н.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 67597,85 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.07.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_2 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язань за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість на загальну суму 67597,85 грн., яка складається із 6432,52 грн. заборгованості за кредитом; 54708,29 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3207,04 грн. штраф ( процентна складова).

Ухвалою Старосинявського районного суду від 01 березня 2017 року відкрито провадження у справі.

В подальшому 26 травня 2017 року провадження у справі зупинено на час проведення судової економічної експертизи, яке було поновлено ухвалою суду від 10 серпня 2017 року.

31 липня 2018 року цивільна справа прийнята до провадження судді Завадської О.П. та в подальшому ухвалою суду від 12 листопада 2018 року провадження зупинено на час проведення призначеної по справі судової економічної експертизи.

16 грудня 2019 року цивільна справа прийнята до провадження судді Галиш І.Б. та поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Бацей Т.М. позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково на суму 371,96 грн., посилаючись, що ця сума є різницею між фактично отриманими ним в Банку коштами на кредитку картку та повернутими ним протягом часу користування, що відображено у висновку експерта (23080 грн. 22708,70 грн. = 371,96 грн.), в іншій частині позовні вимоги не визнає та не погоджується із сумою нарахованих до стягнення з нього коштів.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримав позицію відповідача в частині визнання позовних вимог на суму 371,96 грн., посилаючись на те, що кредитний договір шляхом підписання заяви не був укладений, істотних умов договору сторони не досягли, тому стягнення з відповідача відсотків та інших нарахованих сум суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою на отримання банківських послуг до ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є в свою чергу АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджено відповідними копіями статуту.(а.с.6)

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до поданої та підписаною відповідачем ОСОБА_2 заяви від 25.07.2008 року останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1500 грн. на картковий рахунок кредитка універсальна 30 днів пільгового періоду з базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць на залишок заборгованості з номером картки 003900, а також погоджено штрафу, який передбачено сплатити позичальником у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань більш ніж як на 120 днів, у зв`язку із чим Банк змушений буде звернутись до суду (а.с.6 на звороті).

Відповідно до даної заяви відповідач підтвердив, що ознайомився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які йому надані.

Згідно наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки 30 днів пільгового періоду від 25.07.2008 року, яка підписана відповідачем ОСОБА_2 , останній погодився на базову відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості в розрахунку 360 днів у році та розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, а також довідкою визначено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, згідно якого загальна пеня складається із сум двох видів пені, з яких одна пеня вираховується за формулою базова % ставка за договором/30 та нараховується за кожен день прострочення кредиту та інша пеня вираховується як 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць та нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше (а.с. 7).

Згідно даної довідки також сторонами визначено розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 120 днів, а саме 250грн. + 5% від суми позову, та розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо (а.с. 7).

Згідно довідки АТКБ «Приватбанк» на обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 28.07.2008 року 003900 14.08.2008 року встановлено кредитний ліміт 1500 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, 18.08.2015 року знижений до 6440 грн.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, в редакції чинній на час укладення договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи містять відомості щодо ознайомлення відповідача ОСОБА_2 з умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підтверджується підписаною ним заявою та довідкою про умови кредитування, в тому числі щодо розміру відсоткової ставки, розміру та строків внесення щомісячних платежів, розмірів комісії, штрафу та пені, строків погашення, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого погоджені шляхом підписання анкети-заяви від 25.07.2008 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно ознайомилась та погодилася саме з Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, які згідно доводів позовної заяви викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, копію яких позивач надав на обґрунтування своїх вимог, відтак вказані Умови та Правила не є частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, де зазначено, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Укладений між сторонами кредитний договір від 28.09.2011 року у вигляді заяви, підписаної сторонами та довідки про умови кредитування не містить строку повернення кредиту (користування ним).

За розрахунком Банку станом на 31.01.2017 року у ОСОБА_2 перед Банком виникла заборгованість у розмірі 67597,85 грн., яка складається із 6432,52 грн. заборгованості за кредитом; 54708,29 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3207,04 грн. штраф ( процентна складова).

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 , який не погоджувався із наданим Банком розрахунком заборгованості, ухвалою суду від 12 листопада 2018 року призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення КНДІСЕ, для вирішення питання щодо відповідності наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 28.07.2008 року умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Згідно з висновком експерта №99/19-26 від 09 грудня 2019 року з додатками за результатами проведення судово-економічної експертизи наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 28.07.2008 року, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_2 не відповідає умовам кредитного договору та документально не підтверджується. За висновком експерта станом на 31.01.2017 року заборгованість за кредитним договором б/н від 28.07.2008 року, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_2 , становить 17062,62 грн., в тому числі 6394,32 грн. заборгованість за кредитом, 7668,30 грн. заборгованість за відсотками, 3000 грн. комісія, а визначення штрафу не входить до компетенції експерта економіста (а.с. 167-187).

Наданий суду висновок експертизи суд вважає належним та допустимим доказом, який надано акредитованим судовим експертом, з відповідною кваліфікацією, з попередженням про кримінальну відповідальність, є обґрунтованим, складеним на підставі результатів дослідження виписок Банку по кредитних картках ОСОБА_2 за період з 28.07.2008 року по 31.01.2017 року, є таким, що не суперечить іншим матеріалам справи і не викликає сумніву в його правильності.

Заперечення представника позивача на висновок експертизи, які полягають у суперечливих даних висновку експерта щодо нарахованих Банком процентів у сумі 58610,84 грн., що не відповідає даним розрахунку заборгованості щодо розміру заборгованості за процентами накопичувальним підсумком в сумі 54708,29 грн., що відображено у розрахунку, не є слушними з огляду на те, що у висновку експертом підсумовано суму саме нарахованих Банком процентів, яка в дійсності не аналогічна розміру заборгованості за процентами накопичувальним підсумком, при цьому можливої різниці в цих сумах у розрахунку представник позивача не заперечувала.

Разом з тим, як встановлено із матеріалів справи, а саме із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, виписок по картках відповідача, та розрахунку заборгованості, наданого експертом, Банком відсоткова ставка змінювалась, а з 01.04.2015 року збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 43,20%, що суперечить погодженим сторонами умовам сплати процентів в розмірі 3 % в місяць (36% в рік) на залишок заборгованості.

Згідно пояснень представника позивача у судовому засіданні відсоткова ставка була збільшена без згоди позичальника ОСОБА_2 відповідно до Умов та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, якими передбачено можливість односторонньої зміни тарифів, однак, як уже судом встановлено, такі Умови та Правила не були підписані ОСОБА_2 , відтак вказані Умови та Правила не є частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками станом на 31.01.2017 року, яка підлягає стягненню з відповідача, слід визначити, виходячи із розміру нарахованих відсотків станом на 31.03.2015 року, тобто до підвищення процентної ставки, що згідно висновку експерта становить 6392,01 грн., а за період з 01.04.2015 року розмір відсотків слід визначити з врахуванням відсоткової ставки 3% в місяць (36% річних), виходячи із наступного розрахунку 6394,32 (тіло кредиту) х 36 %/360* 672 дні (з 01.04.2015 року по 31.01.2017 року) =4296,77 грн. При цьому, враховуючи сплачені відповідачем відсотки 3880,08 грн., заборгованість за відсотками складе 6808,70 грн. (6392,01 грн.+4296,77 грн. -3880,08 грн.)

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 28.07.2008 року, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_2 , станом на 31.01.2017 року, яка складається із 6394,32 грн. заборгованість за кредитом, 6808,70 грн. заборгованість за відсотками, 3000 грн. комісія, 1060,15 грн. штраф (250 грн. +5% 810,15 грн). В задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Позивач АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду із позовом сплатив судовий сбір в сумі 1600 грн., а відповідач ОСОБА_2 поніс витрати на проведення судової економічної експертизи в сумі 7150 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжним дорученням від 14.02.2017 року та квитанціями від 08.02.2019 року, 18.04.2019 року, 16.05.2019 року,08.07.2019 року, 16.07.2019 року, 19.07.2019 року на загальну суму 7150 грн.

Таким чином, враховуючи, що позов Приватбанку підлягає частковому задоволенню, то, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 408,64 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги задоволено на 25,54 %).

Крім цього, витрати відповідача ОСОБА_2 на проведення у справі експертизи також підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам, тому з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення 5323,89 грн., тобто 74,46 % понесених витрат.

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вказану норму процесуального закону в порядку розподілу судових витрат слід стягнути із позивач АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 4915,25 грн.( 5323,89 грн. - 408,64 грн., як різницю розподілених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 546, 549, ч. 1 ст. 611, ст. 627, ст. 638, ч. 1 ст. 1048 ЦК України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження юридичної особи м.Київ, вул. Грушевського, 1 д), заборгованість за кредитним договором б/н від 28.07.2008 року, яка виникла станом на 31.01.2017 року в сумі 17263,15 грн., з яких: 6394,32 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6808,70 грн. заборгованість за процентами, 3000 грн. комісія, 1060,15 грн. - штраф.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження юридичної особи м.Київ, вул. Грушевського, 1 д) на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 4915,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, 01001, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 , виданий Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області 17.10.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 30 січня 2020 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.