Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2020 Справа №607/5836/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

представника позивачки адвоката Гонти Миколи Степановича, відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 17 січня2019 року від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу, у них народилася дочка ОСОБА_3 . Відповідач не оспорював свого батьківства відносно дочки ОСОБА_4 . На даний час, малолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Натомість, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки та не приймає участі у її вихованні. Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача із проханням змінити своє ставлення до дитини та надавати їй матеріальну допомогу, однак вказане прохання залишилося поза увагою відповідача. Щомісячно, вона несе витрати на утримання дочки у розмірі 5000 гривень. При цьому, їй відомо, що розмір щомісячного доходу відповідача становить 20000 гривень, оскільки він є власником декількох торговельних магазинів на Тернопільському ринку, має у користуванні автомобіль марки «Fiat Fiorino» вартістю 10000 доларів США та земельну ділянку у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області, на якій побудовано двоповерховий будинок, вартістю 50 000 доларів США. Крім цього, відповідач постійно відпочиває за межами України. Натомість, вона невзмозі самостійно забезпечити дитину усім необхідним, оскільки єдиним джерелом її доходів є державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьохрічного віку. За вказаних обставин просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву , у якому ОСОБА_1 , заперечує проти викладених у позові обставин. Зокрема, , що твердження позивачки про те, що він не надає коштів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 не відповідає дійсності, оскільки він сплачує позивачці по 889,50 гривень, щомісячно на утримання дочки. На даний час він не працевлаштований, перебуває на матеріальному утриманні дружини ОСОБА_5 , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2001 року. Від шлюбу із ОСОБА_5 у них є двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній на даний час є студентом Київського національного університету імені Тараса Шевченка та потребує матеріальної допомоги батьків. Також заперечує твердження позивачки про розмір його доходів у сумі 20000 гривень, щомісячно та наявності у нього магазинів, оскільки він не здійснює підприємницької діяльності. Крім цього, зазначає, що автомобіль марки «Fiat Fiorino» придбаний у 2014 році за кошти його дружини ОСОБА_5 є їх спільною сумісною власністю подружжя та не приносить жодного прибутку як і земельна ділянка, що знаходиться у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області. Також, відповідач вказує, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження понесення нею витрат на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 5000 гривень, щомісячно. Крім цього, відповідач вважає, що у даному випадку відсутні підстави для негайного виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за останній місяць, оскільки кошти у розмірі 889,50 гривень він добровільно сплачує на утримання дочки. Посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, відповідач просить стягувати із нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивачки адвокат Гонта М.С. подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження сплати ним у добровільному порядку коштів у розмірі 889,50 гривень в якості аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 . Крім цього, зазначає, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що транспортний засіб марки «Fiat Fiorino» та земельна ділянка, що знаходиться у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки згідно декларації про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру, яка оприлюднена дружиною відповідача та є у вільному доступі, зазначено, що вказане майно належить на праві власності відповідачу. Також представник позивачки вказує, що відповідачем не надано жодних доказів щодо понесення витрат на утримання двох дітей, а також щодо того, що відповідач є безробітним, натомість, у соціальних мережах опубліковані фотознімки про подорожі відповідача за кордон. До поданої відповіді на відзив, представником позивачки долучено фотокопії, роздруковані із соціальних мереж, на яких зображено відпочинок відповідача за кордоном.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Гонта М.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що погоджується на сплату аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки заявлена позивачкою сума аліментів, а саме 5000 гривень є необґрунтованою. Також, пояснив, що на даний час ніде не працює та перебуває на утриманні дружини ОСОБА_5 . З приводу долучених представником позивачки фотокопій про його відпочинок за кордоном, пояснив, що вказані поїздки оплачувала його дружина ОСОБА_5 .

Судом установлено:

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 14 лютого 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №328 складений 14 лютого 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Неповнолітня дочка ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із матір`ю (позивачкою по справі ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №261, виданою ДП «Фаворит2».

Із довідки №06 виданої 24 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю убачається, що головний бухгалтер ТОВ «Наталі Світтранс ЛТД» ОСОБА_2 з 08 квітня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, згідно наказу №2-К від 08 квітня 2019 року, її середньомісячний дохід становить близько 900 гривень щомісячної допомоги при народженні першої дитини.

Згідно викладених у позові обставин, коштів на утримання дочки відповідач у добровільному порядку не надає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно із вимогами до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із наданих відповідачем матеріалів, з 03 травня 2001 року відповідач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим 18 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Від вказаного шлюбу у відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як стверджує відповідач, його син ОСОБА_7 є студентом Київського національного університету імені Тараса Шевченка та потребує його матеріальної підтримки. На підтвердження зазначеного, відповідачем надано суду копію студентського квитка серії НОМЕР_3 виданого 01 вересня 2018 року Київським національним університетом імені Тараса Шевченка на ім`я ОСОБА_7 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №218863164, сформованої 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1497, що знаходиться у с. Велика Лука, Тернопільського району Тернопільської області.

При цьому, відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин щодо відсутності доходів, а також доказів на підтвердження того, що він надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_7 , який є студентом, зокрема, що ним надаються кошти на навчання сина, тощо.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я він не має можливості надавати дочці матеріальне утримання.

При цьому, суд критично сприймає ствердження відповідача про відсутність у нього постійних доходів та його перебування на утриманні дружини, як на підставу заперечень проти стягнення із нього аліментів, оскільки, будучи здоровою особою, працездатного віку, відповідач, зобов`язаний надавати кошти на утримання своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав малолітньої дочки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи із 06 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи із 06 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 840,80 гривень судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 14 серпня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка