ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 серпня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1047/20

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/970/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (суддя Карапута Л.В.), ухвалене об 11 год. 30 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 15 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (далі - КП «Деснянське») 15 500 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн у відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн у відшкодування витрат на послуги адвоката, 2 000 грн у відшкодування витрат на оцінку вартості збитку. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 17 січня 2020 року працівниками дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради виконувались планові роботи по заміні частини чавунного стояка водовідведення на пластиковий між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_2 . Під час робіт палаючі окалини металу через стояк водовідведення падали донизу і потрапили на пластикові трубопроводи водовідведення та поліпропіленові трубопроводи гарячого водопостачання, що і призвело до їх руйнації та протікання і, як наслідок, залиття квартири позивача. ОСОБА_1 вважає, що працівниками було порушено ряд пунктів правил безпеки при виконанні зварювальних робіт. За доводами позивача, внаслідок затоплення квартири її внутрішньому оздобленню було спричинено значної шкоди: деформація дерев`яного паркету, гіпсокартонних стін та стелі, що потребує їх часткового чи повного відновлення або заміни та роботи по облицюванню керамічною плиткою. Ринкова вартість збитку становить 15 500 грн. Також ОСОБА_1 вказує, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, самостійно вживати заходів щодо ліквідації наслідків залиття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що відсутня вина відповідача у підтопленні квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з потраплянням гарячої окалини до стояка водовідведення, який був самовільно замінений попереднім власником квартири батьком позивача з чугунного на пластиковий з уклоном, без попередження КП «Деснянське», як утримувача будинку. Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не з`ясовано дійсної причини затоплення квартири. Позивач вказує, що суд грубо знехтував доводами позивача щодо порушення працівниками КП «Деснянське» ряду норм протипожежної небезпеки і навпаки вказав на порушення позивачем рядку державно-будівельних норм, які взагалі не регламентують прокладення труб водопостачання та водовідведення безпосередньо в квартирі. За доводами ОСОБА_1 , суд помилково застосував пункти 1.4-1.4.5 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» і ДБН В.2.5-64:2012, оскільки норми Правил регламентують переобладнання та перепланування жилих будинків, а норми ДБН носять рекомендаційний характер та використовуються при проектуванні та будівництві будівель (споруд). Позивач вказує, що суд не застосував пп.1.1. розділу 7 Правил пожежної безпеки в Україні. ОСОБА_1 вважає помилковим висновок суду про те, що самовільна заміна частини системи водовідведення (стояка) в його квартирі з чавунної на пластикову з порушенням норм ДБН (відведення труб в бік та з уклоном) стало причиною залиття квартири позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Згідно з Актом про залиття від 17 січня 2020 року встановлено, що з кв. АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , трапилось залиття нижчерозташованих квартир (а.с.9).

Відповідно до Звіту ПП «Експертна фірма «Експерт-плюс» від 29 січня 2020 року ринкова вартість збитку, завданого власнику трикімнатної квартири ОСОБА_1 , а саме: в коридорі, кімнаті, вбиральні та ванній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок підтоплення в зв`язку з потраплянням гарячої окалини до стояка водовідведення, де затримавшись в уклоні спричинили розплавлення та займання пластикового трубопроводу водовідведення і поліпропіленового трубопроводу гарячого водопостачання по АДРЕСА_1 станом на 20.01.2020 року становить 15 500 грн (а.с.10-42).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З Акту про залиття вбачається, що при обстеженні АДРЕСА_1 виявлено залиття підлоги в коридорі та кімнаті до 12 кв.м, підлога паркетна. Також виявлено, що в попередні роки (близько 7 років тому) власником АДРЕСА_1 самовільно в санвузлі виконано переобладнання без дозвільних документів, проектів, погоджених у встановленому порядку, а саме замінено частину чавунного стояка водовідведення на пластиковий із зміщенням в сторону від проектного положення, чим порушив п.1.4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Стояки трубопроводів було частково замінено монтажною піною та закрито в нішу з облицюванням керамічною плиткою. 17 січня 2020 року працівником ДОЖФ-1 КП «Деснянське» виконувались планові роботи по заміні частини чавунного стояка водовідведення на пластиковий між кв. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Під час робіт гарячі окалини потрапили до стояка водовідведення і через наявність уклонів у АДРЕСА_1 вони затримались, спричинивши розплавлення та займання пластикового трубопроводу водовідведення і поліпропіленового трубопроводу гарячого водопостачання після корінного вентиля на вводі в квартиру, що призвело до залиття нижчерозташованих квартир.

У службовій доповідній начальника ДОЖФ №1 КП «Деснянське» також зазначено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 було виявлено, що мешканцем у попередні роки (з його слів близько 7 років тому) при виконанні ремонтних робіт було самовільно збудовано короб, який закриває інженерні комунікації, в т.ч. стояки ХВП, ГВП, внутрішньо-квартирну розводку водопостачання та каналізації, та каналізаційний стояк, який без погодження було відведено в бік з уклоном (а.с.66-67). Встановлено, що розплавлення пластикової каналізаційної труби стояка водовідведення відбулося саме через наявність несанкціонованих ухилів на вертикальному стояку водовідведення, що призвело до затримки окалин, що потрапляли до трубопроводу під час заміни хрестовини та частини каналізаційного стояка між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним посилання суду першої інстанції на «Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76.

Так, вказаними Правилами визначено, що переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до п.1.4.1. переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих

і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після

одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних

депутатів відповідно до законодавства.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання нинішнім або колишнім власником квартири АДРЕСА_1 дозволу на переобладнання інженерного обладнання, яким є система водовідведення. При цьому в Акті про залиття причиною залиття визнано саме самовільне здійснення переобладнання - заміну частини чавунного стояка водовідведення на пластиковий із зміщенням в сторону від проектного положення, у зв`язку з чим гарячі окалини потрапили до стояка водовідведення і через наявність уклонів у квартирі позивача вони затримались, спричинивши розплавлення та займання пластикового трубопроводу водовідведення.

Посилання ОСОБА_1 , що норми «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» не регламентують правила перепланування чи переобладнання труб внутрішньо-квартирного водопостачання та водовідведення, є помилковими.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом ДБН В.2.5-64:2012, оскільки вказаними нормами встановлено вимоги до проектування та будівництва систем внутрішнього холодного та гарячого водопостачання, каналізації і водостоків не лише при проектуванні та новому будівництві будівель (споруд), а і при реконструкції, капітальному ремонті, технічному переоснащенні та реставрації будинків, будівель, споруд різного призначення.

В матеріалах справи відсутні докази, що працівниками КП «Деснянське» при проведенні планових робіт по заміні труб було порушено Правила пожежної безпеки в Україні і що саме такі порушення призвели до залиття квартири позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, в зв`язку з чим суд також обгрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на послуги адвоката, а також для відшкодування витрат на оцінку вартості збитку.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: