Справа № 487/3352/19
Провадження № 2/487/967/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Янковець Г.А.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просила стягнути з відповідача на її користь аліменти від усіх видів його доходів, щомісячно, на період її навчання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що проживає з матір`ю ОСОБА_3 . В свою чергу, батько ОСОБА_2 проживає від них окремо, та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо її утримання. На сьогоднішній день вона навчається на денній формі навчання у Відокремленому підрозділі «Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв», не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Стан здоров`я і соціальний стан відповідача дозволяє йому виплачувати аліменти на її утримання на період навчання.

03.07.2019 року позивач уточнила позові вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, на період її навчання.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2019 року заочне рішення скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, на період навчання, починаючи з 29.07.2019 року до 30.06.2022 року, але не більше чим до досягнення нею двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів просила врахувати матеріальний стан та стан здоров`я її матері ОСОБА_3 , з якою вони проживають однією сім`єю.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини від його доходів, з урахуванням того, що він являється учасником бойових дій, як наслідок, має проблеми зі здоров`ям, потребує постійного лікування. Окрім того, його дружина ОСОБА_4 та повнолітня донька ОСОБА_5 , 1994 року народження, за станом здоров`я також потребують медичного обстеження та лікування, а отже потребують його матеріальної допомоги.

Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до довідки виданої першим заступником директора ВП «МФ КНУКіМ» від 02.05.2019 року, за вих. №119, ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання бюджетного фінансування факультету мистецтв Відокремленого підрозділу «Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» напрямку підготовки «хореографія». Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року.

Позивач зареєстрована та проживає та разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21 січня 2011 року та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4813-1 сформованого на ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих позивачкою письмових доказів, а саме виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення КНП «Міська лікарня №3» №11371, виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9579/993, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10329/1150, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4552/564, її матір хворіє на розсіяний склероз, цереброспінальна форма, вторинно-прогредієнтиний перебіг, помірний нижній спастичний парапарез, виражений мозочково-атактичний синдром, ПФТО, стадія декомпенсації, у зв`язку з хворобою потребує додаткових витрат на лікування, на підтвердження понесення яких позивачкою надано оригінали квитанцій.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 06.12.2019 року №FP4KNSGP729F5TG1, станом на 06.12.2019 року ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 4787,30 грн.

Відповідач проживає разом з дружиною ОСОБА_4 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ), за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідач та його дружина мають ряд хронічних захворювань, що підтверджується Випискою з історії хвороби №1902, наданої Центром медичної реабілітації та санаторного лікування «Трускавецький» та Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.02.2019 року виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6».

Згідно повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 хворіє на ВСД гіпотонічного типу, СНО-І, ерітематозна гіпертонія, ерозивний бульбіт, дуоденогастральний рефлекс, що підтверджується витягом з Постанови ЛКК №144/6 Комунального закладу ММР «ЦПМСД №6» від 20.12.2019 року та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.12.2019 року виданої ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6».

Відповідач несе витрати на лікування доньки, що підтверджено наявними в матеріалах справи чеками.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан батьків дитини, які працюють та отримують систематичний дохід у вигляді заробітної плати, стан здоров`я обох батьків, та обопільну потребу у додаткових витратах на лікування обох з батьків.

Враховуючи вищенаведене а також той факт, що навчається на денній формі навчання та обмежена у можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги несе витрати пов`язані з навчанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково. З відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання з 29.07.2019 року ( від дня досягнення повноліття) до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходиить з наступного.

З наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_5 від 12.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Верховний Суд у своїй Постанові від 27 червня 2018 року по справі №572/2088/17 (провадження №61-12842св18) висловив думку з приводу того, що відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми п.13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постановою КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590, установлено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з огляду на те що обидві сторони звільнені від їх оплати.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання з 29.07.2019 року по 30.06.2022 року.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складено 04.02.2020 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК