ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №589/3358/17

Номер провадження 22-ц/816/281/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2019 року в складі судді Євдокімової О.П., ухвалене в м. Шостка, повний текст якого складено 11 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 серпня 2011 року між банком та відповідачкою, шляхом підписання заяви, було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала 2000 грн кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою виконав, надавши кредит у встановленому договором розмірі.

ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, в зв`язку із чим станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість у сумі 46185 грн 84 коп., яка складається з наступного: 1997 грн 60 коп. - заборгованість за кредитом; 37812 грн 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи (500 грн. - штраф (фіксована частина), 2175 грн 52 коп. - штраф (процентна складова).

У зв`язку з цим, позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2019 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості в розмірі 275 грн 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму судового збору в розмірі 9 грн 53 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в стягненні заборгованості з процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору, частково сплачуючи заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню та комісії (погашення відображені у розрахунку заборгованості в графі «Сума погашення за наданим кредитом»), а отже визнав свої зобов`язання за угодою та розміри, встановлених обов`язкових платежів.

Вказує, що позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем заяви між банком та ним укладено кредитний договір, шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. просить відмовити в задоволені апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н від 22 серпня 2011 року, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 2).

Згідно з розрахунком, наданим АТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом на 31 липня 2017 року розмір заборгованості становить 46185 грн 84 коп., яка складається з наступного: 1997 грн 60 коп. - заборгованість за кредитом; 37812 грн 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи (500 грн. - штраф (фіксована частина), 2175 грн 52 коп. - штраф (процентна складова) ( а.с. 4-5).

Згідно з Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, визначені характеристика та значення картки, пільговий період, валюта карт розрахунку, вартість відкриття додатково картки, розмір місячних платежів, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; штрафи при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше чим на 30 днів в сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій, приклади використання кредитних коштів та інше (а.с. 7).

Умови та правила надання банківських послуг містять терміни та поняття, умови обслуговування, обов`язки банку та клієнта, права клієнта, відповідальність сторін та інші умови.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками та неустойки за порушення виконання зобов`язання, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості у належній формі, передбаченій законодавством, щодо істотних умов такого договору, а саме, не узгоджено у письмовій формі розміру відсотків за користування кредитом, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Однак, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Із наданої апеляційному суду довідки вбачається, що відповідачці була видана картка за № 245661 з терміном дії до останнього дня 12/14, тобто до 31 грудня 2014 року, а тому відповідачка зобов`язана виконувати Умови та правила надання банківських послуг та сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції заяву про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Виходячи з того, що Банк звернувся з позовом 01 вересня 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, так як строк дії картки встановлений до 31 грудня 2014 року, а тому трьох річний термін позовної давності не пропущений.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного Кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони.

Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 22 серпня 2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловила згоду про укладення договору, шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згодна (ен) з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.

Умови надання кредитного ліміту обумовлені сторонами у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником, та її копія, надана суду, належним чином завірена банком (а.с. 7).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що права сторін виникають на підставі договорів та інших правочинів. Згідно зі ст.ст. 3, 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір та відповідачка зобов`язалась його виконувати.

Проте, виходячи з відсутності домовленості сторін щодо спати процентів після закінчення строку дії картки, судова колегія приходить до висновку, що вимоги щодо боргових зобов`язань після спливу строку дії картки є помилковими.

Отже, оскільки Банк звернувся з позовом 01 вересня 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому стягнення суми заборгованості за кредитом розраховується в межах трирічного строку позовної давності і в межах строку дії картки, тому з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно і яка становить:

2022 грн 54 коп. (заборгованість за процентами станом на 31 грудня 2014 року) 1100 грн 93 коп. (заборгованість за процентами, яка нарахована за період з 22 серпня 2011 року по 01 вересня 2014 року) = 921 грн 61 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відносно строку, в межах якого можливе стягнення неустойки (пені, штрафу) Верховний суд України висловлювався ще 18.05.2016 р. у справі № 6-474цс16 та прийшов до висновку, що аналіз норм статті 266,частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Формами неустойки є штраф і пеня:

- штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК);

- пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Позовна давність до вимоги про стягнення неустойки (штрафу та пені) застосовується в один рік (ст. 258 ЦК України).

Виходячи з того, що строк дії картки закінчився 31 грудня 2014 року, судова колегія приходить до висновку що позивачем пропущений строк щодо стягнення штрафу та пені оскільки вимоги до суду заявлені 01 вересня 2017 року, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В силу ст. 141 ЦПК України судова колегія з урахуванням задоволення позовних вимог розподіляє судові витрати пропорційно їх розміру, виходячи з суми їх задоволення.

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено на 2,09 % (921,61 грн * 100 % / 44188,24 грн), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 50 грн 16 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків та неустойки скасувати та прийняти нову постанову щодо даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 серпня 2011 року в сумі 921 грн 61 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відмовити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 50 грн 16 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина