Справа № 368/824/20
У Х В А Л А

Іменем України

"10" серпня 2020 р. Суддя Кагарлицького районного суду Київської області розглянувши в м. Кагарлику заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_2 просить суд: Розірвати договори дарування від 21.11.2015 p., що були посвідчені приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Т. та зареєстровані за №1748, №1752, 1756 та укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , згідно яких було подаровано житловий будинок, земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:336:0013, та земельну ділянку площею 0,2001 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:336:0014, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:336:0013, та земельну ділянку площею 0,2001 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:336:0014, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на спірне майно, а саме: житловий будинок, земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:336:0013 та земельну ділянку площею 0,2001 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:336:0014, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Обгрунтувала заяву тим, що на даний час вказане спірне майно перебуває у володінні та розпорядженні відповідача, щодо нього не встановлено будь-яких заборон та обмежень, що дає відповідачу можливість використовувати та розпоряджатись ним на власний розсуд.

Право власності на житловий будинок та земельні ділянки оформлено на

відповідача, яка на даний час не визнає прав позивача на спірне майно, що порушує

її права.

Таким чином, відповідач порушує законні права позивача на спірне

майно, що викликає у позивача побоювання про можливе відчуження відповідачем

спірного майна без згоди позивача в процесі судового розгляду.

Тим більше, що підставою для звернення позивача до суду стало те, що вона

має підстави побоюватись безповоротної втрати житлового будинку та землі, які

мають для неї значну нематеріальну цінність.

Крім цього, на Відповідача можуть впливати інші особи, які мають на неї

значний вплив та можуть підштовхнути його до вчинення дій щодо відчуження

спірного майна.

Тобто існує реальна загроза унеможливлення виконання рішення суду або

ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів

Позивача.

Враховуючи те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та

інтересам позивача (відчуження спільного майна), що може ускладнити виконання

прийнятого судом рішення, тому до ухвалення судом рішення за даним позовом

необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільне

майно та встановлення заборони на його відчуження.

За ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Судом встановлено слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ч.1 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачено, що одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії щодо майна.

Припущення позивача, що можливе відчуження відповідачем спірного майна до рішення суду в справі та про можливість впливу інших осіб з метою відчуження відповідачем спірного майна не грунтується на конкретних обставинах.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України позивач не надала доказів і не довела, що існує реальна загроза унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

А тому на підставі вище викладеного в задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Заявник звільнена від сплати судового збору при подачі заяви на підставі ст.. 5 п.9 ЗУ «Про судовий збір" як особа з інвалідністю 2 групи.

Керуючись ст. 81 , ст.149-153 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

В задоволені заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали який складено 10.08.2020 року.

Суддя: В.І. Кириченко