Справа № 183/1784/20
№ 2/183/2352/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача спричинену йому майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 120905 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 26 листопада 2019 року о 16 годині 30 хвилин на 158 км + 920 метрів автошляху М29 Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху з крайньої правої смуги для розвороту, не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Cady», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної події зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а про настання страхового випадку було повідомлено страхові компанії ПрАТ «СК «Глобал Гарант» та ПАТ «СК «Арсенал Страхування».

Постановою Новомосковського міськрайоного суду Дніпрорпетровської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень, а 02.01.2020 року відповідач подав до Страхової компанії ПрАТ «СК «Глобал Гарант» копію рішення по справі для здійснення страхового відшкодування потерпілій особі.

Судовим експертом здійснено товарознавче дослідження автомобіля «Volkswagen Cady», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві на праві власності, визначенол вартість спричиненого майнового збитку у розмірі 215955,09 грн., за проведення експертизи позивачем було сплачено 2050 грн.

В свою чергу, ПрАТ « СК «Глобал Капітал» виплатило позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 100000 грн.

Посилаючись на загальні вимоги Цивільного Кодексу України щодо відшкодування шкоди, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальні збитки у сумі 115955,09 грн., а також витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП у розмірі 2900 грн, витрати на залучення експерта, та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 36).

У відзиві на позов відповідач не заперечує самого факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.11.2019 року на території Новомосковського району Дніпропетровської області. Звернув увагу. Що ПрАТ «СК «Глобал Гарант», яке він повідомив про настання страхового випадку, повинно було виплатити потерпілій особі суму страхового відшкодування в межах страхового ліміту, тому наполягав на залученні страхової компанії до участі у розгляді справи. Крім того, відповідач не погоджувався з висновком експерта, вважає його безпідставно збільшеним (а.с. 42-45).

До початку розгляду справи по суті позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, причини неявки суду не повідомив, його представник звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, в зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому розгляді в іншому суді.

Між тим, до відповідної заяви по суті відповідачем інших доказів подано не було, клопотань про призначення експертизи заявлено не було, тому суд провів розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 5-6). Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року о 16 годині 30 хвилин на 158 км + 920 метрів автошляху М29 Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху з крайньої правої смуги для розвороту, не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Cady», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної події зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 10).

Власиком транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen Cady», реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5, зворотна сторона).

Виходячи з обов`язків доказування та подання доказів, визначених для сторін у ст. 81 ЦПК України, приходить до про наявність між сторонами спору щодо відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача, як власника транспортного засобу, та відповідача.

До правовідносин, що виникли між сторонами з приводу відшкодування майнової шкоди, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як зазначено в п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 за № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до висновку № 5726 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку, майнова шкода, завдана володільцю автомобіля «Volkswagen Cady», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 215955 грн., 09 коп. (а.с.12-30).

Позивач у заяві про уточнення позовних вимог не спростовував ту обставину, що ПрАТ «СК «Глобал Капітал» виплатило йому суму страхового відшкодування у розмірі 100000 грн.

Саме тому, суд при розгляді справи не вирішував питання про залучення до участі у розгляді справи, страхової компанії, яка зобов`язана здійснити страхове відшкодування.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону Україниу «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі закон № 1961-IV) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Таким чином, поданий позивачем висновок судового експерта не викликає у суду сумнівів, з точки зору достовірності, належності та допустимості, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути спричинену майнову шкоду в розмірі 115955,09 грн., що є різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З підстав, визначених ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати позивача на евакуацію пошкодженого транспортного засобу з місця події у розмірі 2900 грн. (а.с. 6-7).

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1188 гривень, 59 копійок (а.с. 1), витрати на проведення експертизи у розмірі 2050 гривень (а.с. 8).

Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 118859, 09 гривень грн. (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень, 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1188 гривень, 59 копійок, витрати на проведення експертизи у розмірі 2050 гривен.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.