Справа № 348/2062/19
Провадження № 22-ц/4808/931/20
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горейко М.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Маслей А.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою Генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року, постановлене суддею Грещуком Р.П.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У жовтні 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму заборгованості за кредитним договором №010/0618/82/0116565 в розмірі 10 041,14 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що 27 січня 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0618/82/0116565. В подальшому, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - ПАТ «КІБ») було укладено договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до останнього за кредитним договором №010/0618/82/0116565. Крім того, 25 квітня 2017 року між АТ «КІБ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення права вимоги №20170425, згідно якого АТ «КІБ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Зазначає, що згідно п.2.2. договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10041,14 гривень (сума заборгованості за основною сумою боргу). Відповідно до п.2.3 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитним договорами. Згідно п. 2.5. договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними. На виконання п. 2.7 договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Однак, незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 25 квітня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 10 041,14 гривень. З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями ОСОБА_1 умов кредитного договору, на адресу останнього було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Надвірнянського районного суду від 09 червня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уступив ПАТ «КІБ» право вимоги за кредитним договором №010/0618/82/0116565, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Більше того, у додатках взагалі не зазначено жодного кредитного договору, по якому уступається право вимоги. Оскільки, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не уступив ПАТ «КІБ» право вимоги за кредитним договором №010/0618/82/0116565 від 25 квітня 2017 року, то суд прийшов до висновку щодо неправомірності посилання позивача на договір відступлення права вимоги від 25 квітня 2017 року №20170425, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», так як неможливо уступити те, чого не отримав від первісного кредитора, а саме від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто позивачем не доведено переходу права грошової вимоги за кредитними договорами до нового кредитора.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення Генеральний директор ТОВ «ФК «ЄАПБ» подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості в розмірі 10 041, 14 гривень та судові витрати за розгляд справи у суду першої та апеляційної інстанції.

У скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неправильним з`ясуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Позиція суду першої інстанції, що позивачем не доведено переходу права грошової вимоги за кредитними договорами до нового кредитора спростовується тим, що оскільки відповідно до п.4.3.3 Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на дату укладення договору, первісний кредитор гарантує та засвідчує, що відповідно до законодавства він має право відступлення кожного права вимоги третім особам, в тому числі новому кредитору. Саме цим ПАТ «КІБ» гарантує, що йому належить право вимоги по всіх кредитних договорах, переуступлених до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Отже, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та проаналізував Договір відступлення права вимоги, в якому чітко зазначено, що ПАТ «КІБ» володіє правом грошової вимоги по кредитних договорах, відступленим в подальшому до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги від ПАТ «КІБ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» свідчить наявність у позивача оригіналів документів кредитної справи ОСОБА_1

06 липня 2020 року на адресу ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов лист від АТ «КІБ» на письмовий запит за №001769424 від 22 червня 2020 року, до якого долучено належним чином засвідчену копію договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року з копією витягу реєстру боржників, в якому зазначена інформація про заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №010/0618/820116565 від 27 січня 2014 року. Таким чином, з метою ґрунтовного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів до апеляційної скарги долучено належним чином засвідчену копію договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року з копією витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року, в якому зазначена інформація про заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №010/0618/820116565 від 27 січня 2014 року.

Також апелянт звертає увагу на те, що Договори відступлення прав вимоги, укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» та між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки договору про відступлення прав вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», в якому чітко зазначено, що АТ «КІБ» гарантує, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників відступленим в подальшому до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що із доданих до суду першої інстанції додатків договору про відступлення права вимоги не випливає, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уступив ПАТ «КІБ» право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Більше того, у зазначених додатках взагалі не зазначено жодного кредитного договору, по якому уступається право вимоги. Оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не уступив ПАТ «КІБ» права вимоги за кредитним договором№010/0618/82/0116565 від 25 квітня 2017 року, вважає, що неправомірним посилання позивача на договір відступлення права вимоги від 25 квітня 2017 року №20170425, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», так як неможливо уступити те, чого не отримав від первісного кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 27 січня 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг в сфері страхування №010/0618/82/116565 терміном на 48 місяців. Строк користування кредитом починався з 27 січня 2014 року та закінчувався 27 січня 2018 року ( а.с.4-13).

25 квітня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача по справі - ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0618/82/116565 (а.с.17-18).

Крім того, 25 квітня 2017 року між ПАТ «КІБ» та позивачем по справі - ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги №20170425 у відповідності до умов якого, ПАТ «КІБ» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників. Згідно п.2.2. договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року, ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10041,14 гривень (сума заборгованості за основною сумою боргу). Відповідно до п.2.3 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитним договорами. Згідно п. 2.5. договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними ( а.с.19-20).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 10041,14 гривень за кредитним договором №010/0618/82/0116565 ( а.с.21).

ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмово повідомляли відповідача ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором на їх користь (а.с.22-23).

Згідно повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №010/0618/82/0116565 від 27 січня 2014 року та включення персональний даних до бази персональних даних, а також розрахунку заборгованості по картковому кредиту вбачається, що станом на 25 квітня 2017 року у відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором становить 10041,14 гривень, з яких: 10041,14 гривень - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); 0 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом; 0 гривень - заборгованість по сплаті пені, нарахованої клієнтом за порушення терміну здійснення платежів за кредитним договором ( а.с.23-24).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апелянт - Генеральний директор ТОВ «ФК «ЄАПБ» у апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без його участі.

Оскільки даний спір відноситься до категорії малозначних спорів, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції у повній мірі таким вимогам не відповідає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у відносинах факторингу.

За змістом ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, за змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Таким чином, закон не обмежує передачу прав кредитора у зобов`язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за цим договором.

Відмовляючи у задоволенні позову ТзОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції на підставі витребуваних у ТзОВ «ФК «ЄАПБ» належним чином завірених копій довідки (інформації) про рух коштів по кредитній картці відповідача, додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 114/33 від 25 квітня 2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ»; додатку № 2 до договору про відступлення права вимоги № 114/33 від 25 квітня 2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» ( а.с.60) зробив висновок, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уступив ПАТ «КІБ» право вимоги за кредитним договором №010/0618/82/0116565, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи.

У справі, що переглядається, встановлено, що 27 січня 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг в сфері страхування №010/0618/82/116565 терміном на 48 місяців. Строк користування кредитом починався з 27 січня 2014 року та закінчувався 27 січня 2018 року ( а.с.4-13).

25 квітня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до ПАТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача по справі - ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0618/82/116565 (а.с.17-18).

Крім того, 25 квітня 2017 року між ПАТ «КІБ» та позивачем по справі - ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги №20170425 у відповідності до умов якого, ПАТ «КІБ» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників. Згідно п.2.2. договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року, ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10041,14 гривень (сума заборгованості за основною сумою боргу) (а.с.21).

Згідно доданих до апеляційної скарги копії з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ЄАПБ» №20170425 від 25 квітня 2017 року за кредитним договором №010/0618/82/0116565 від 27 січня 2014 року, копії договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ», копії з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» №114/33 від 25 квітня 2017 року за кредитним договором №010/0618/82/0116565 від 27 січня 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив новому кредитору - ПАТ «КІБ» належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зокрема, ОСОБА_1 із сумою заборгованості 9380, 78 гривень. Також згідно реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги між ПАТ «КІБ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржників, зокрема, ОСОБА_1 із сумою заборгованості 10014, 14 гривень (а.с.113-132).

Таким чином, відступлення права вимоги за кредитним договором №010/0618/82/0116565, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 є підтвердженим належним чином матеріалами справи, тому висновок суду першої інстанції про відсутність даних відступлення права грошової вимоги є безпідставним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Обов`язковість доведення наявності факту порушення спірною угодою прав та/або інтересів позивача, який не є стороною правочину, узгоджується з позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною в абзаці 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Наведене зазначив Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №344/6145/16-ц.

Крім цього, договори про відступлення прав вимоги, що містяться в матеріалах справи, містять підписи сторін та ніхто не оспорював їх чинність.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість ОСОБА_1 перед новим кредитором підтверджується розрахунком на 25 квітня 2017 року та повідомленням про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №010/0618/82/0116565 від 27 січня 2014 року та включення персональний даних до бази персональних даних, згідно яких заборгованість за кредитним договором становить 10041,14 гривень, з яких: 10041,14 гривень - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); 0 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом; 0 гривень - заборгованість по сплаті пені, нарахованої клієнтом за порушення терміну здійснення платежів за кредитним договором ( а.с.23-24).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Таким чином, після укладення договорів факторингу, за договором №20170425 від 25 квітня 2017 року про відступлення права вимоги, укладеним між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №010/0618/82/0116565 від 25 квітня 2017 року, останній набув статусу кредитора у зобов`язанні та має право вимагати виконання зобов`язання ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції не дотримався вимог матеріального та процесуального законодавства та ухвалив рішення, яке підлягає до скасування.

Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно стягнути 1921 гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 2881, 50 гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 4802, 50 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості за кредитним договором №010/0618/82/0116565 від 27 січня 2014 року у розмірі 10 041, 14 гривень заборгованості за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4802, 50 гривень сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 7 серпня 2020 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: М.Д. Горейко

В.Д. Фединяк