РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/4562/19

Провадження № 22-ц/4815/58/20

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5 , поданої її представником адвокатом Омельчук Д.В. на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року у справі за поданням заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області Пюро В.Д., заінтересована особа ОСОБА_6 про визначення частки майна ОСОБА_5 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року заступник начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Пюро В.Д. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна ОСОБА_5 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, а саме: з її чоловіком ОСОБА_6 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 54475549 про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 , яка станом на 23 вересня 2019 року становить 1354805,97 гривень. У ході виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 з 02 серпня 2003 року, за яким зареєстрований автомобіль марки "DACIA LOGAN", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та незавершене будівництво по АДРЕСА_1 .

З урахуванням того, що вищезгаданий автомобіль був зареєстрований 03 грудня 2008 року, будівництво, згідно повідомлення про початок будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, розпочато 30 жовтня 2013 року, а шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено 02 серпня 2003 року, це дає підстави вважати що вищезгадане майно належить останнім на праві спільної сумісної власності подружжя, а відтак в ньому можна виділити частку, належну боржнику, з метою виконання рішення суду. Тому заступник начальника Рівненського райвідділу ДВС звернувся до суду з даним поданням і просить його задовольнити.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року подання заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області Пюро В.Д. про визначення частки майна ОСОБА_5 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами задоволено.

Визначено частку майна боржника ОСОБА_5 в майні її чоловіка ОСОБА_6 , яке належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, зокрема як:

- 1/2 частину житлового будинку не зданого в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину транспортного засобу, автомобіля марки "DACIA LOGAN", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, обставини, встановлені судом в оскаржуваній ухвалі ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах.

Вказує, що питання визначення частки ОСОБА_5 в даному майні вже було предметом судового розгляду і чинним судовим рішення, а саме постановою Рівненського апеляційного суду від 01.08.2019 по справі №570/3604/17 в задоволенні подання головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про визначення частки майна боржника ОСОБА_5 було відмовлено.

Вважає, що під час розгляду даної цивільної справи державним виконавцем також не було доведено наявність незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_1 та підстави набуття права власності на автомобіль марки "DACIA LOGAN", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час розгляду даного подання суду не було надано жодних належних та допустимих доказів існування не зданого в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1 та не надано жодних доказів на підтвердження належності подружжю ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності даного нерухомого майна, як і не доведено, що дане майно набувалось за спільні кошти подружжя ОСОБА_7 або в результаті їхньої праці.

З цих підстав просять скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання про визначення частки майна боржника.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжнародного управління Міністерства юстиції вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Зазначає, що про наявність не зданого в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1 свідчить постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.02.2018 № 54182295, оригінал якої знаходиться у виконавчому провадженні.

Вказує, що з урахуванням "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів…" від 07.09.1998 №1388, вважається, що автомобіль придбаний за 10 днів до дня його реєстрації 03.12.2008, тобто приблизно 23-24 листопада 2008 року, а відтак в момент перебування ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_6 і є їх спільним сумісним майном.

При цьому, зазначає, що розгляд подання відбувається не в рамках позовного провадження, а має визначені ЦПК України особливості розгляду. Відтак, виконавець не може подати докази щодо спільної участі членів подружжя у будівництві. Вважають, що спростування наведених в поданні обставин може бути здійснено боржником або особою, яка вважає, що майно належить їй, а не боржнику.

Окрім наведеного, наголошує на тому, що доводи про відсутність реєстрації нерухомого майна та відсутність права власності на нього не стосуються предмету справи.

З огляду на наведене просять ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судове засіданні не з`явились, хоч завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не подали, а тому колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за його відсутності в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Начальник Рівненського районного відділу ДВСІщук Н.В., стягувачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокат Щербяк Ю.В. просили відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що боржником не відшкодовується сума боргу, а вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання виконавчих листів, які включені до зведеного виконавчого провадження, не дали позитивних результатів, проте за чоловіком боржниці зареєстровано рухоме та нерухоме майно, яке можна вважати спільним майном подружжя, а тому подання заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області про визначення частки майна ОСОБА_5 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Судами установлено, що на виконанні у Рівненському районному відділі ДВС Західного міжнародного управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 54475549 про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 , яка є боржником, а стягувачами зазначено: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 Станом на 23 вересня 2019 року заборгованість по даному зведеному виконавчому провадженню становить 1354805,97 гривень (а.с.6-38).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 24 жовтня 2019 року, 02 серпня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 13 (а.с.75-76). Даних про розірвання цього шлюбу в реєстрі немає.

З листа Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області № 31/17-2592 від 08 серпня 2019 року вбачається, що згідно наявних баз даних регіонального центру МВС в Рівненській області станом на 07 серпня 2019 року за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль марки "DACIA LOGAN", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03 грудня 2008 року (а.с.49).

Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 30 жовтня 2013 року ОСОБА_6 повідомив Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області про початок виконання будівельних робіт, а саме: будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 830376 від 15.06.2011 року, кадастровий номер 010180177. Будівельний паспорт на будівництво житлового будинку виготовлено також на ім`я ОСОБА_6 (а.с.51-54).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч.ч. 5, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24травня 2017 року № 6-843цс17.

Частиною першою статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 70СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З урахуванням вказаних положень закону житловий будинок не зданий в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки "DACIA LOGAN", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,оскільки дане майно придбано під час шлюбу.

Доводи апеляційної скарги проте, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження майнової участі боржника у придбанні спірного майна є безпідставними, оскільки законом встановлено презумпцію спільності майна подружжя, а тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Крім того, спростування презумпції спільності майна може мати місце лише при вирішенні спору про поділ майна подружжя, а не під час визначення частки майна боржника у майні в процесі виконання судового рішення.

Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу.

Посилання апелянта на постанову Рівненського апеляційного суду від 01.08.2019 по справі №570/3604/17, якою в задоволенні подання ДВС про визначення частки майна боржника ОСОБА_5 було відмовлено не заслуговує на увагу. В межах провадження за новим поданням ДВС було надано відповідні матеріали з виконавчого провадження, які достовірно підтвердили законність його вимог.

За таких обставин державний виконавець надав належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності вищевказаного майна, яким вона володіє спільно з ОСОБА_6 та правильно виходив із засад рівності часток.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 січня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків