Справа № 576/1527/20
Провадження № 2/576/443/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого- судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) як на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) як на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія СМ № 0162504, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної держаної адміністрації № 397 від 30.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Прогрес» за №4 від 31.12.1996. Спадщину фактично прийняв чоловік померлої, ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав з померлою на час її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений Чернівською сільською радою за № 11 від 18.03.1998, відповідно до якого, вона прийняла та частково оформила свої спадкові права після смерті батька. У зв`язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), що належав ОСОБА_2 та відмовою Глухівської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), вона не може реалізувати свої права у повному обсязі. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому подано клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому ним через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що Чернівська сільська рада не заперечує проти задоволення заяви позивача.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Черневе Глухівського району Сумської області у віці 73 років померла ОСОБА_2 (а.с.6).

З повідомлення Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №35/133-19 від 21.02.2019 вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної держаної адміністрації № 397 від 30.10.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0162504 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Прогрес» за № 4 від 03.12.1996. Розмір земельної частки (паю) складав 2,36 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2019 складає 66516,5 грн. (а.с.13).

За змістом довідки № 02-20/81 виданої виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 26.02.2019, останнє постійне місце проживання ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , було АДРЕСА_1 ; на день смерті спадкодавця в спадковому будинку був зареєстрований та проживав чоловік померлої - ОСОБА_3 , 1928 р.н.; заповіт від імені ОСОБА_2 Чернівською сільською радою не посвідчувався (а.с.11).

Втягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 29.11.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 одружилися 17 листопада 1949 року і прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_2 » (а.с.10).

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Водночас, у відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Черневе Глухівського району Сумської області у віці 85 років помер ОСОБА_3 (а.с.7).

З довідки № 02-20/80 виданою виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 26.02.2019 вбачається, що Останнє постійне місце проживання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 було АДРЕСА_1 ; на день смерті спадкодавець в спадковому будинку був зареєстрований один; заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчено Чернівською сільською радою 18 березня 1998 року за реєстром № 11; на день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не скасовано (а.с.12).

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 листопада 2014 року підтверджується, що після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину його донька ОСОБА_1 та оформила належне їй за заповітом майно (а.с.14).

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 13.04.1992 вбачається, що позивач є донькою ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.8). Факт зміни прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 від 10.05.1970 (а.с.9).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 16.07.2020 підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну частку (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектар, що знаходяться у колективній власності САПТЗТ «Прогрес» Глухівського району Сумської області, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.15).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином прийняв спадщину ОСОБА_2 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить йому з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті ОСОБА_2 , а позивач відповідно до статті 1235 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 .

Відповідно положень статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту а) частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розташовану на території Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області площею 2,36 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0162504, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 548,549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статтями 7, 8, 12, 13, 200, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право на земельну частку (пай) загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0162504, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4 від 30.12.1996, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації №397 від 30 жовтня 1996 року, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Черневе Глухівського району Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.А. Мазур