1Справа № 336/5188/19 2/335/525/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гашук К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Якимової О.С.,

представника позивача - адвоката Прохода І.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Віхляєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про стягнення донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2016 працівниками АТ «Запоріжгаз» було здійснено відключення газових приладів у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із наявністю заборгованості у розмірі 2282,53 грн.

12.01.2018 працівниками оператора ГРС було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено порушення, а саме «несанкціоноване відновлення газопостачання», про що було складено акт про порушення № , який був підписаний відповідачем без зауважень.

12.01.2018 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, прийнято рішення про задоволення акту про порушення №149 від 12.01.2018.

За результатами розгляду акту про порушення здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, який за період з 12.07.2017 по 31.12.2017 склав 34 195, 04 грн.

Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу від 27.02.2018 та розрахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу від 27.02.2018 направлено відповідачу.

Представник позивача вказує, що станом на день звернення позивача до суду із позовом, вказана сума відповідачем добровільно не сплачена, що є порушенням прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» донарахований необлікований об`єм та обсяг природного газу і його вартість у сумі 34 195,04 грн., а також судовий збір у розмір 1921,00 грн.

16.10.2019 вказана позовна заява надійшла в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді від 16.10.2019 відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, а також сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

23.12.2019 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву позивач зазначає, що 05.06.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя був винесений судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаз збут» заборгованості за поставлений природній газ у сумі 2289,72 грн. та судовий збір у розмірі 192 грн.10 коп., який ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2019 був скасований, та у вказаній ухвалі заявнику роз`яснено, що він має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач зазначив, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак за цією адресою він не проживав, та не був зареєстрований.

Він приєднався до договору постачання природного газу побутовим споживачам, подавши заявку 12.01.2018, а до цієї дати побутовим споживачем була ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

19.01.2018 вказаний будинок було продано, що свідчить про те, що термін дії договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладений між позивачем та відповідачем, закінчився саме 19.01.2018, та відповідно заборгованості за поставлений газ не існує.

Також, позивач вказує, що не відповідає дійсності той факт, що під час виходу за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем було виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання, оскільки відповідно до заявки на виконання робіт №307 від 12.01.2018 проводився контроль газопроводу.

12.01.2018 інспектором Вінерською Н.С. та майстром ОСОБА_3 була проведена перевірка, та відповідно до акту № , зафіксовано, що пломба за № 26510119 та пломбірний пристрій не порушені, а тому факту несанкціонованого відновлення газоспоживання не існує.

В подальшому, оскільки на вулиці був присутній запах газу, і в газопроводі був виявлений свищ (порушення зварного шва) майстром ОСОБА_3 було проведено зняття з крану вводу пломбірного пристрою і пломбу за №26510119, демонтовано кран і встановлена заглушка з пломбою, у акті про припинення/обмеження газопостачання зазначено «визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквадація наслідків аварій, спричинених питань надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення відновлювальних робіт», згідно акту№ 2017-00000803 від 12.01.2018, що підтверджує, що несанкціонованого відновлення газоспоживання не існує.

Також, не відповідає дійсності і той факт, що відповідачем акт про порушення № був підписаний без зауважень, оскільки споживач зазначив у ньому свої зауваження.

На засіданні комісії з розгляду акту про порушення № від 12.01.2018 відповідач виклав свої заперечення, зокрема про неможливість використання газу при закритому та опломбованому крані, однак про рішення комісії відповідачу не було відомо.

До того ж, позивач не отримував від відповідача будь-яких листів та розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) газу.

Вказав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи це сплата судового збору у розмірі 118,05 грн.

02.01.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Як зазначено у відповіді на відзив, довідкою про фінансовий стан відповідача документально підтверджується споживання природного газу та сплата рахунків Оператору ГРМ, вже після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що договірні відносини між позивачем та відповідачем виникли у 2015 році, а не як вказує відповідач діяли з 12.01.2018 по 19.01.2018. Також, відповідачем не підтверджено, що після смерті ОСОБА_2 у вказаному будинку ніхто не проживав. До того ж, споживання природного газу підтверджують покази лічильника, у акті про відключення від 20.01.2016 зафіксовані покази лічильника 48303 м.куб., а на дату складання акту про порушення від 12.01.2019 зафіксовані покази лічильника 49426, 98 м.куб., що також підтверджує несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Зазначив, що АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз збут» є різними юридичними особами, а отже АТ «Запоріжгаз» не має відношення до справи №335/5702/2019 та участі у розгляді не приймали.

Крім того, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості та рахунок на оплату був направлений на адресу об`єкту споживання: АДРЕСА_1 , супровідним листом від 06.03.2018, та будь-яких заяв відповідача, щодо направлення вказаних документів за адресою: АДРЕСА_2 , АТ «Запоріжгаз» не отримувало.

Також, відповідачем до матеріалів справи не додані належні докази щодо понесених ним судових витрат.

08.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву у яких він вказав, що після смерті його матері ОСОБА_2 , у буд. АДРЕСА_1 ніхто не проживав. Право власності на вказаний будинок він набув 07.10.2016, тобто до 07.10.2016 він не міг бути споживачем газу, а приєднався до договору постачання природного газу побутовим споживачем, подавши заявку 12.01.2018. Рахунки за газ у 2015 році він не оплачував. До того ж, у позові містяться суперечності, зокрема, що станом на 30.04.2019 ОСОБА_1 перед ТОВ «Запоріжгаз збут» у урахуванням поточних виплат мав заборгованість у розмірі 2289,72 грн., а згідно розрахунку позивача він мав заборгованість у розмірі 34195,04 грн.

24.01.2020 та 25.03.2020 на адресу суду надійшли пояснення відповідача щодо позову, у яких він, зокрема, вказував про те, що не мав договірних відносин із позивачем, а мав договірні відносини із ТОВ «Запоріжгаз збут», до того ж 19.01.2018 будинок був проданий іншому власнику. Також знову вказував, що несанкціонованого відновлення газоспоживання не було, оскільки він не був споживачем газу, так як уклав договір з ТОВ «Запоріжгаз збут» 12.01.2018, та в той же день працівники ТОВ «Запоріжгаз збут» припинили можливість поставки йому газу шляхом зняття запірного крану.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі, з підстав, які викладені у позові. Крім іншого, зазначила, що про несанкціоноване відновлення газоспоживання свідчить відкритий кран вводу на будинку споживача, а також зміна показів лічильника з моменту припинення газопостачання, 20.01.2016, до часу проведення контролю газопроводу.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Віхляєв В.В. проти задоволення позовних вимог заперечували, та просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав, які викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 07.10.2016 по 19.01.2018 був власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який набув в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також не оспорюється сторонами у справі.

20.01.2016 працівниками АТ «Запоріжгаз» у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (абонент ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_2 ), було здійснено відключення газових приладів, а саме: газової плити, котла, колонки, шляхом опломбування крану вводу, яке проведено пломбою С26510119, про що складено акт про відключення (підключення) газових приладів №143176 від 20.01.2016. У вказаному акті також зазначено, що показання використаного природного газу на момент відключення газових приладів становлять 48 303 м3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України, отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 набув права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то він також успадкував права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_2 , та відповідно він має нести тягар утримання майна, що йому належить, в тому числі сплату за послуги з газопостачання.

З врахуванням викладеного, суд вважає безпідставними доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що він не укладав договору з позивачем до 12.01.2018, відповідно не був побутовим споживачем до цього часу, оскільки споживачем послуг АТ «Запоріжгаз» була його мати ОСОБА_2 , спадщину після смерті якої він прийняв, а отже відповідно і прийняв на себе зобов`язання перед позивачем.

12.01.2018 працівниками ПАТ «Запоріжгаз», за заявкою № 307, з метою контролю газопроводу було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заявки №307 від 12.01.2018, складеної працівниками ПАТ «Запоріжгаз», за результатами обстеження та виконання робіт встановлено наступне: разом із майстром ОСОБА_5 обстежили газопровід і прилади за вказаною адресою та виявили недозакритий кран вводу на будинок під опломбованим пристроєм з пломбою № С26510119. Здійснили спробу розпалу газової плити, газу на приладі немає. Наявний відвід газопроводу на літню кухню, та зі слів абонента газові прилади в кухні відсутні, доступу до кухні не надано. Зняли кран вводу на будинок, на газопровід встановили заглушку з пломбою № С40884076 (виконавці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

За наслідками проведення контролю газопроводу за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками ПАТ «Запоріжгаз» Вінярською Н.С., ОСОБА_3 , за участю споживача ОСОБА_1 , складено акт про порушення № від 12.01.2018, у якому вказано, що встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване відновлення газопостачання, а саме кран вводу у відкритому (частково) положенні, але пломбувальний пристрій та пломба №С26510119 не порушені. Порушення усунуто шляхом механічного від`єднання, а саме демонтажу крану вводу, встановлення інвентарної заглушки № 40884076 та її опломбування. Покази лічильника ЗВТ на дату складання акту: 49426,98 м3. У вказаному акті також було зазначено, про запрошення споживача на засідання комісії.

Також до вказаного акту про порушення, відповідачем ОСОБА_1 внесені зауваження, а саме: інспектором Вінярською Н.С. проведено пробне включення газової плити, плита не працювала; бригадир АДС виявив свищ на трубі.

Відповідно до акту про припинення/обмеження газопостачання №307 від 12.01.2018, у будинку АДРЕСА_1 , припинення газопостачання відбулось у зв`язку із визнанням в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених наслідків аварій, спричиненими надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

12.01.2018 акт про порушення № 4 було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, вказаний акт за наслідками розгляду було задоволено, про що складено протокол №149.

27.02.2019 на підставі задоволеного акту про порушення від 12.01.2018 № було складено рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, згідно яких сума необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у зв`язку із несанкціонованим відновленням газоспоживанням складає 34 195, 40 грн.

Правовідносини, які склалися між сторонами регламентовані нормами Закону України «Про ринок природного газу».

Статтею 40 цього Закону визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), який затверджений 30.09.2015 постановою № 2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із п. 4 гл. 2 р. I Кодексу ГРС, Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.1 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, в тому числі несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС, несанкціоноване відновлення газоспоживання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Відповідно до п. 2 гл. 3 р. Х Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Главою 5 р. Х Кодексу ГРС визначено порядок оформлення акта про порушення.

Згідно п.1 вказаної глави у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 8, 11 цієї глави акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Суд вважає за необхідне зазначити, що він не надає оцінку акту про порушення № , протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення №149, а також розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, який складено за результатами розгляду акту про порушення, з приводу їх відповідності положенням Кодексу ГРС, оскільки відповідачем з цих підстав вони не оспорювались.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 , в тому числі, посилався на те, що ним не здійснювалися дій спрямовані на несанкціоноване відновлення газоспоживання, та позивачем не доведено факту, що з боку відповідача відбулось порушення у вигляді несанкціонованого відновлення газоспоживання, у зв`язку із чим підстави для складання акту про порушення та вчинення подальших дій з боку позивача були відсутні.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, з точки зору їх належності, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не доведено той факт, що ОСОБА_1 допущено порушення Кодексу газорозподільних систем, яке зазначено у акті про порушення, у вигляді несанкціонованого відновлення газоспоживання у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, що наявні підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити на користь позивача донарахований, на підставі Розділу ХІ глави 3 пункту 2 Кодексу газорозподільних систем, необлікований об`єм та обсяг природного газу за таке порушення.

За змістом поняття несанкціонованого відновлення газоспоживання, що міститься у Кодексі газорозподільних систем, слід дійти висновку, що для вчинення такого порушення споживач, після складання акта про припинення розподілу природного газу, повинен вчинити активні дії, спрямовані на несанкціонований відбір природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Як встановлено судом, будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від газових приладів 20.01.2016 шляхом опломбування крану вводу пломбою С26510119.

У акті про порушення № від 12.01.2018, зазначено, що працівниками ПАТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за вказаною адресою встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем у вигляді несанкціонованого відновлення газопостачання, а саме, що кран вводу знаходиться у відкритому (частково) положенні.

Разом із тим, як вбачається із відеозапису, на якому зафіксовано обстеження крану вводу за адресою: АДРЕСА_1 , та який досліджено в судовому засіданні, дійсно в ході демонтажу пломбувального пристрою та пломби С26510119, які встановлені на крані вводу, було виявлено, що кран вводу частково відкритий, однак пломбувальний пристрій та пломба, які були встановлені самими працівниками позивача, є цілими, без пошкоджень, про що зазначено і в самому акті про порушення. Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що кран вводу у частково відкритому положенні перебував не з вини відповідача ОСОБА_1 , оскільки його неможливо відкрити самостійно без зриву або пошкодження пломби встановленої на ньому.

У заявці № 307 від 12.01.2018 зазначено, що працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було здійснено спробу розпалу газової плати, однак газ на вказаному приладі відсутній, що також, на переконання суду, свідчить про відсутність несанкціонованого відновлення газоспоживання.

Сам по собі факт того, що показання лічильника використаного природного газу, які були зняті на момент відключення газових приладів - 20.01.2016 різняться із показаннями лічильника на момент складання акту про порушення - 12.01.2018, різняться, на що посилалась представник позивача у судовому засіданні, не свідчить беззаперечно про факт несанкціонованого відновлення газоспоживання споживачем, оскільки виток газу міг відбутися і за інших причин, які позивачем належним чином не були встановлені.

Як зазначено ОСОБА_1 у акті про порушення №, в розділі зауваження, працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було виявлено свищ у трубі газопроводу, що не спростовано позивачем в судовому засіданні.

Несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи є правопорушенням, і позивач у даному випадку, відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, повинен довести наявність в діях відповідача складу цього правопорушення для застосування до останнього штрафних санкцій, у вигляді оплати визначеної суми вартості необлікованого обсягу природного газу, яка розрахована в порядку, передбаченому Розділом ХІ глави 3 пункту 2 Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт несанкціонованого відновлення ОСОБА_1 газоспоживання шляхом відкриття крану вводу, за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, не доведено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад цивільного правопорушення, що тягне за собою підстави для настання цивільно-правової відповідальності, зокрема, стягнення з відповідача донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Зважаючи на те, що в задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору суд покладає на позивача.

У відзиві відповідачем вказано, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи складає 118, 05 грн., однак відповідач такі вимоги не заявляв, як і не надавав документів на підтвердження розміру витрат, які він поніс, а відтак підстави для стягнення вказаної суми відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.08.2020.

Суддя: К.В. Гашук