Справа № 495/3626/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 серпня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування та просить суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2015 року справа №495/235/15-ц було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_1 став проживати окремо. Періодично донька сторін по справі ОСОБА_3 проживала у батька та на початку 2020 року виявила бажання залишитися проживати саме з батьком, де й проживає по теперішній час.

Сторони по справі не досягли домовленості щодо місця проживання дитини. Так, відповідач не надає згоду дитині постійно проживати у батька, наполягає на тому, щоб донька проживала саме з нею, у зв`язку із чим виникають постійні сварки, дитина змушена жити «на дві домівки», що відображається на її емоційному стані, дитина стала засмученою, постійно переймається з цього приводу.

Відповідач по справі через постійну зайнятість на роботі не може в повній мірі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної забезпеченості. Донька ОСОБА_3 більшу частину дня проводить вдома на одинці, так як мати перебуває на роботі, у зв`язку із чим відчуває себе самотньою, не отримує достатньої уваги та любові.

Із батьком ОСОБА_1 у дитини склалися теплі, дружні стосунки, відносини побудовані на взаємному почутті любові та довіри. Позивач має вільний графік роботи, а тому приділяє значну увагу доньці, її навчанню, дитина перебуває під наглядом батька, забезпечена турботою та спілкуванням з боку батька, що сприяє доброму емоційному розвитку дитини.

Позивач має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

За місцем мешкання позивача створені належні умови для проживання дитини.Дитина забезпечена власною кімнатою.

З огляду на викладені обставини та виявлене бажання дитини проживати саме з батьком, позивач просить задовольнити його позовні вимоги та визначити місце проживання дитини з батьком.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2020 року провадження по справі відкрито та визначено загальний порядок її розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2020 року клопотання про витребування доказів було задоволено. Витребувано у Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21.07.2020 року розгляд справи відкладено через не надходження до суду витребуваних судом доказів.

31.07.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву до суду.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме просить суд витребувати від виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву, в якій вказує, що з урахуванням наявності висновку органу опіки та піклування щодо доцільності проживання малолітньої дитини саме з батьком, вона визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення в підготовчому засіданні у відповідності до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний письмовий висновок про доцільності проживання малолітньої дитини з батьком.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Позивач ОСОБА_1 з 08.09.2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №608 (копія додається).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2015 року справа №495/235/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (копія рішення додається).

Після розірвання шлюбу із відповідачем позивач став проживати окремо.

Спільна донька сторін - ОСОБА_3 зареєстрована за місцем проживання матері ОСОБА_2 , у належній відповідачу на праві приватної власності квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Сторони не досягли домовленості щодо визначення місця проживання дитини з батьком або з матір`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України, участь органу опіки та піклування при розгляді даної категорії спорів є обов`язковою та передбачає подання таким органом до суду письмового висновку щодо розв`язання спору.

29.07.2020 року № 02/15-29-3276/1881 було складено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вказаного висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за результатами розгляду 28.07.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про витребування доказів від 26.06.2020 року по справі №495/3626/2020 встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2015 року по справі №495/235/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.07.2020 року, складеного головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей, фахівцем міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, ОСОБА_1 в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 , власник зазначеної квартири, зареєстрована, але не проживає за даною адресою.

Батьком створено всі необхідні умови для проживання та розвитку малолітньої дитини.

ОСОБА_1 є головою правління ГК ОК «Віраж 11» смт Затока, військовий пенсіонер. За місцем проживання характеризується позитивно (характеристика від 24.07.2020 року №42/14691).

ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Білгород-Дністровської МБЛ не перебуває.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_1 від 17.07.2020 року №164, батько в повній мірі задовольняє потреби дитини, спроможний виконувати обов`язки з виховання та догляду за нею.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.07.2020 року, складеного головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей, фахівцем міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що ОСОБА_2 є власником трьох кімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Створені всі необхідні умови для проживання та розвитку малолітньої дитини.

ОСОБА_3 зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично проживає з батьком ОСОБА_1

ОСОБА_2 займає посаду економіста ЖЕО №1. За місцем проживання характеризується позитивно.

ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Білгород-Дністровської МБЛ не перебуває.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_2 від 17.07.2020 року №165 мати в повній мірі задовольняє потреби дитини, спроможна виконувати обов`язки з виховання та догляду за нею.

За інформацією адміністрації Білгород-Дністровської ЗОШ №3 від 10.07.2020 року № 96 ОСОБА_3 навчається в 7-А класі зазначеного закладу. Батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідально ставляться до виховання доньки, завжди відвідують батьківські збори, займаються всебічним розвитком Марії.

За інформацією КНП «Білгород-Дністровського Центру первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 10.07.2020 року №362 доглядом за здоров`ям ОСОБА_3 , її лікуванням займаються мати та батько, усі рекомендації та призначення лікарів ретельно ними виконуються.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, п.72 Порядку провадження органів опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2020року №866, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради від 28.07.2020 року, враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд від 24.04.2019 у справі №300/908/17.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

На зазначене звертається увага судів у постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі № 459/1640/17.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною (зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц).

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Отже, в контексті першочергового врахування саме інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, врахувавши обставини, що: батьком створено належні умови для проживання дитини; батько відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків; вільний графік роботи останнього дає йому можливість проводити багато часу із дитиною, займатись її навчання; прихильність дитини до проживання з батьком; факт проживання дитини тривалий час за місцем проживання батька; наявність висновку органу опіки та піклування про доцільність проживання малолітньої дитини саме з батьком; визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність усіх правових підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини саме з батьком.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України та ст. ст. 19, 141, 160, 161, СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя