Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-о/279/85/20
Справа № 279/3828/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №279/665/19 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в інтересах малолітнього брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , звернулись з заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_5 як кривднику. Зазначили, що заявники та малолітній ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , протягом двох років страждають від домашнього насильства, яке чинить ОСОБА_5 . Після звернення заявника ОСОБА_3 до суду з позовом про розподіл їх спільного з ОСОБА_5 майна, останній почав вчиняти психологічне насильство відносно малолітнього ОСОБА_2 , яке проявлялось в тому, що у відсутність матері дитини батько, перебуваючи в нетверезому стані, в присутності дитини виламував замки, псував та нищив особисте майно матері, що створювало для дитини стресову ситуацію. По таким фактам 18.06.2010 року та 02.08.2020 року викликались працівники поліції. Дитина боїться батька, перебуває в стані стресу.

Через неправомірну поведінку ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_2 внаслідок хвилювань у ОСОБА_3 стався інсульт і вона потрапила до реанімаційного відділення лікарні.

Про прояви домашнього насильства 12.06.2020 року було повідомлено Коростенський ВП ГУНП в Житомирській області, подано скаргу до органу опіки та піклування Коростенської міської ради, заявником ОСОБА_1 10.08.2020 року з приводу домашнього насильства відносно брата та матері було подано заяву до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, 11.08.2020 року скаргу на його бездіяльність.

Домашнє насильство з боку ОСОБА_5 призвело до психологічного розладу у малолітньої дитини ОСОБА_2 та тяжкої хвороби ОСОБА_3 ..

Заявники просили видати обмежувальний припис кривднику ОСОБА_5 , яким на строк до 6 місяців заборонити йому перебувати в місці проживання малолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наближатись на відстань 50 м до місця їх проживання, навчання малолітнього ОСОБА_2 , роботи та лікування ОСОБА_3 , заборонити вести листування, телефонні переговори з малолітнім сином та колишньою дружиною, контактувати з ними особисто і через третіх осіб.

Заявники подану заяву підтримали, просили її задовольнити, подавши письмову заяву.

Заінтересована особа належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду (направлення СМС-повідомлення, розміщення оголошення про виклик на веб-сайті судової влади), в судове засідання не прибув, пояснень чи заперечень не подав, що не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Згідно ст.1 ч.1 п.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі: Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі є кривдником (п.8 ч.1 ст.1 Закону), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі є особою, яка постраждала від домашнього насильства (п.6 ч.1 ст.1 Закону).
Як визначено п.14 ч.1 ст.1 Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вказаним Законом (ст.1 ч.1 п.7) визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Статтею 26 Закону передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина 2 ст.26 Закону).

Частинами 3-8 вказаної норми Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та колишнім чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Вказані особи зареєстровані, а заявники і проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявники посилаються на те, що ОСОБА_5 відносно дитини та колишньої дружини чиниться домашнє насильство, яке призвело до психологічного розладу у дитини та тяжкої хвороби у колишнього подружжя.

З отриманих судом з Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області матеріалів перевірок №1623, №2088 встановлено, що ОСОБА_3 звернулась зі скаргою від 12.06.2020 року до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області на неправомірні дії ОСОБА_5 , а саме: психологічне насильство відносно дитини ОСОБА_2 , погрози спричинення шкоди життю та здоров`ю, його перебування по місцю проживання її та дитини в стані алкогольного сп`яніння, демонстрування ножа, знущання над домашньою твариною, погроза вчинення суїциду. Вказана скарга була зареєстрована 17.06.2020 року за №7054.

18.06.2020 року зі служби 102 надійшло повідомлення (зареєстровано за №7121 від 18.06.2020 року) про те, що ОСОБА_3 повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_5 намагається проникнути до будинку, в якому знаходиться її дитина одна, намагається зламати замки, про що подала і письмову заяву.

За результатами проведеної перевірки ОСОБА_5 22.06.2020 року було винесено офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки, що свідчить про те, що викладені в заявах факти знайшли своє підтвердження.

02.08.2020 року ОСОБА_3 звернулась до поліції з заявою (зареєстровано за №9023 від 02.08.2020 р.) на неправомірні дії ОСОБА_5 .. В своїх поясненнях зазначила, що той вчиняє неправомірні дії відносно неї та сина ОСОБА_2 : виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. За результатами перевірки працівниками поліції з ОСОБА_5 було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення неправомірних дій.

10.08.2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області з заявою про систематичне вчинення ОСОБА_1 протиправних дій відносно матері та молодшого брата (зареєстровано за №9416).

13.02.2020 року спеціалістом-психологом було зроблено висновок про те, що дитина ОСОБА_2 знаходилась в стані психічного розладу з ознаками лабільності настрою, підвищеної тривожності, страхів, що сформувались в результаті стосунків психотравмуючого характеру з батьком.

03.08.2020 року лікарем-психіатром за результатами консультації ОСОБА_2 зроблено висновок про те, що дитина виявляє ознаки психоемоційного напруження (замкнений, зляканий, тривожний, плаксивий).

Вказані обставини свідчать про те, що малолітня дитина ОСОБА_2 в результаті стосунків психотравмуючого характеру з батьком зазнав психологічного насильства, яке вплинуло на його психоемоційний стан та стало наслідком словесних образ, погроз, у тому числі щодо матері дитини, що викликали побоювання за свою безпеку та безпеку матері, спричинили емоційну невпевненість, вимушеного пристосовування до обставин, занижену самооцінку.

Згідно довідки №315 від 05.08.2020 року КНП «Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради» Волківська Н.В. з 05.08.2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в тяжкому стані.

Однак, даних, які б свідчили про те, що такий стан викликано неправомірними діями ОСОБА_5 , не представлено. З наданих суду доказів встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 існують неприязні відносини, пов`язані з вирішенням спору щодо розподілу спільного майна подружжя, однак не доведено, що такі відносини набули ознак домашнього насильства стосовно колишнього подружжя.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та встановлення підстав для видачі обмежувального припису ОСОБА_5 як кривднику малолітнього ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265, 350-6 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису ОСОБА_5 задовольнити.

Видати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежувальний припис, яким заборонити протягом двох місяців перебувати в місці проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , спілкуватись з ОСОБА_2 , наближатись на відстань менше 50 метрів до місця його проживання (перебування), навчання, місць частого відвідування, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу ОСОБА_5 обмежувального припису відмовити.

Про видачу ОСОБА_5 обмежувального припису повідомити Коростенський ВП ГУНП в Житомирській області для взяття на профілактичний облік, виконавчий комітет Коростенської міської ради.

Рішення підлягає негайному виконанню, може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення, що не зупиняє його виконання. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:
Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заявник ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Волкова Н.Я.
копія згідно оригіналу