Справа № 2-3980/11
Провадження № 6/161/372/20
У Х В А Л А

12 серпня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М. при секретарі Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2020 року на адресу суду надійшло вказане подання. Подання обгрунтоване тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду у справі №2-3980/11 від 03.08.2011 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю, а саме стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість за кредитним договором №0512/08/22-СLN від 27.06.2008 року в розмірі 311 057,60 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. На виконання рішення видано виконавчий лист. 22.11.2019р. приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем подано запити в органи та установи, що реєструють право власності та інші установи щодо надання інформації стосовно майна та грошових коштів, на які можна звернути стягнення. Згідно інформації, наданої на запити, боржник пенсії не отримує. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме аайно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна майно за боржником не зареєстроване. Зареєстрований за боржницею транпортний засіб оголошено у розшук. Водночас, боржниця у період з 09.01.2016р. по 12.03.2020р. 62 рази перетнула державний кордон України.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, водночас подав клопотання про слухання подання без його участі, просив задовольнити останнє з підстав, викладених у поданні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно із п.18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При цьому, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: приватним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Сам по собі факт неявки боржника на виклик державного виконавця та відсутність його за місцем проживання/реєстрації не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В наявних матеріалах виконавчого провадження відсутні належні та допустимі докази повідомлення ОСОБА_1 про виклики до приватного виконавця.

Ця обставини ніякими належними доказами не спростована.

Крім того, матеріали подання не містять відомостей про отримання або неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення приватним виконавцем всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Оскільки, звертаючись до суду, в порядку ст. 441 ЦПК України, із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, чого ним зроблено не було, зважаючи на те, що на момент звернення до суду із таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що також судом не встановлено, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк