Провадження № 2/362/1029/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у загальному позовному провадженні в підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16.09.2017 року ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем TOYOTA PRIUS, номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) в м. Києві не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем Mazda номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.05.2018 року загальна вартість ремонту автомобіля складає 74428,85 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 99).

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , Департамент патрульної поліції Національної поліції України є власником автомобіля TOYOTA PRIUS, номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) в м. Києві не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем Mazda номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 9).

Постановою Печерського районного суду м. Києва по справі №757/56419/17-п від 12.03.2018 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 8).

Згідно висновку експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.05.2018 року №19/13-1/35-ЕД/18 загальна вартість матеріального збитку складає 74428,85 гривень.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчиненні протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Визначення збитків надається статтею 22 ЦК України, відповідно до якої збитки є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість може бути визначена експертним шляхом.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, встановлено що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до роз`яснень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа має нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст. 7 Закону, проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Законом України, від 12.07.2001 № 2658-ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем було завдано шкоду майну позивача, що відповідно встановлено постановою суду, у зв`язку з чим, не підлягає доказуванню та відповідно останній несе відповідальність за завдані збитки, розмір яких доведено належними доказами.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 1137, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, матеріальні збитки у розмірі 74428,85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Ковбель