Справа № 177/953/20
Провадження № 2-о/177/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Проліз Є. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-Міський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України: м. Сімферополь, АР Крим, від батьків: матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11.08.2020 заява залишалася без руху.

13.08.2020 заявник надала суду уточнену заяву та докази на підтвердження факту, про встановлення якого просила.

Ухвалою суду від 13.08.2020 провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала, що 30.08.2019 на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вона не перебуваючи у шлюбі, народила доньку ОСОБА_2 , батьком якої з її слів записаний ОСОБА_3 .

Оскільки вона народила дитину на тимчасово окупованій території України, реєстрація народження дитини була проведена на території АР Крим, з видачею їй свідоцтва про народження доньки Відділом реєстрації народжень м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, місцем народження дитини вказано м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація.

Бажаючи, щоб її дитина була зареєстрована як громадянин України, вона приїхала з дітьми на підконтрольну територію України, до своєї матері, та звернулася до органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію народження дитини, однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю належно оформлених документів, необхідних для реєстрації народження дитини та у зв`язку з тим, що свідоцтво про народження дитини видане на тимчасово окупованій території України є недійсним.

Пояснювала, що встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України необхідно їй для проведення реєстрації народження дитини на підконтрольній території України, з метою реалізації дитиною в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина України, що відповідає інтересам дитини.

В ході судового засідання ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа Центрально-Міський районний у м. Кривому Розі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечив, але надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши докази по справі, визначившись з нормами права, які підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 9-12).

На даний час ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом депутата Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 5).

Малолітня ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АРК, що є тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим реєстрація народження дитини ОСОБА_2 проведена в органах на тимчасово окупованій території України, про що отримано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , видане 13.09.2019 Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим НОМЕР_1, з зазначенням дати народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місця народження Російська Федерація, Республіка Крим, м. Сімферополь (а.с. 7).

Відповідно до ч.2 ст. 1, ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями, є тимчасово окупованою територією України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 1 вказаного закону, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частина 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до вказаних положень законодавства, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , видане органом влади на тимчасово окупованій території України є недійсним та не створює правових наслідків.

Приїхавши на підконтрольну територію України ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про реєстрації народження доньки ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання свідоцтва про народження відповідного зразка, з метою реалізації дитиною всіх прав громадянина України.

Однак, Центрально-Міський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав заявнику відмову у проведенні державної реєстрації народження за вих. № 1584/14.15-35 від 04.08.2020 (а.с. 13), у зв`язку з тим, що акти видані органи влади на тимчасово окупованій території України є недійними. Роз`яснено, що за відсутності медичного документа закладу охорони здоров`я або медичної консультативної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Перелік фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку визначено ч.1 ст. 315 ЦПК України. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 317 ЦПК України передбачена можливість встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Така заява може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З вказаною заявою до суду звернулася ОСОБА_1 , зазначаючи, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . В підтвердження факту народження нею дитини - ОСОБА_2 та тимчасово окупованій території України, вона надала суду копію виписного епікризу (з акушерського стаціонара) від 03.09.2019, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19:05 год., вона народила доношену дівчинку (а.с. 22), копію ехокардіологічного дослідження дитини ОСОБА_2 від 29.11.2019, проведеного Сімферопольською поліклінікою № 3 (а.с. 23), картку профілактичних щеплень дитини, відповідно до якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 взята на облік 04.09.2019, з проведенням планових щеплень (а.с. 24-25), копію медичної картки пацієнта № 04/19/32, оформленої на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сімферопольською поліклінікою № 3 (а.с. 26-27).

Згідно свідоцтва про реєстрацію місця проживання НОМЕР_2 від 26.09.2019, виданого відділом з питань міграції відділу поліції № 1 Залізничного УМВС по м. Сімферополь, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Крім цього, суду надано копію довідки про народження № А-02664, виданої 16.06.2020 відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно з якої батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , при цьому відомості про батька вказано за заявою матері (а.с. 6).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , в ході судового засідання підтвердила той факт, що ОСОБА_1 є її донькою, яка проживаючи на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь АР Крим, народила доньку ОСОБА_2 , з якою на даний час тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Всі вище вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, підтверджують факт народження ОСОБА_1 доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тимчасово окупованій території України, а саме у м. Сімферополь Автономна Республіка Крим Україна.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ].

Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Беручи до уваги вищевикладене, той факт що з відповідною заявою до суду звернулася мати дитини ОСОБА_2 , яка є одинокою матір`ю, факт народження нею вказаної дитини на тимчасово окупованій території України знайшов підтвердження в судовому засіданні на підставі сукупності доказів, встановлення вказаного факту відповідає найкращим інтересам дитини та гарантує реалізацію нею прав громадянина України, а тому виходячи з принципів справедливості та верховенства права, відсутності будь-яких позасудових способів захисту порушеного права, з метою захисту такого права, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки свідоцтва про народження ОСОБА_2 та інших вище вказаних документів, що підтверджують факт її народження на тимчасово окупованій території України, виданих органами, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як доказів в підтвердження факту народження дитини на вказаній території, а тому приходить до висновку, що факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України - у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим Україна, є доведеним поза розумним сумнівом та підлягає встановленню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 293-294, 315, 317-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-Міський районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити юридичний факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, на тимчасово окупованій території України - у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, уродженка с. Златопіль Криворізького району Дніпропетровської області, батько ОСОБА_3 , відомості про якого підлягають запису за вказівкою матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя М.В. Березюк