ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2569/20 Справа № 183/5768/19 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, задоволено частково. Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,1 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., що зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, заявлений вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить право останньої на судовий захист.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не пересвідчився у тому, що невжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, не врахував відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам, та помилково дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Правом, передбаченим ст.360 ЦПК України, учасники справи не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Надані до апеляційного суду виділені матеріали справи свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ,право власності на яку на даний час зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.21), а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду. Обрані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність підстав для забезпечення позову саме шляхом заборони в будь-який спосіб відчуження, не співмірність такого виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам є безпідставними, оскільки не спростовують висновків суду про необхідність застосування заходів забезпечення позову до вирішення позовних вимог по суті.

Разом з тим, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Відповідності до ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасників справи.

За таких обставин, ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону та виділеним матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида