Справа № 461/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Зими І.Є.

за участю секретаря Палайда У.Я.

позивача ОСОБА_1

пр.-ка відповідача Балюєва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

05.02.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 89,2 кв. м.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вказаної квартири. Житло складається з 2-х житлових кімнат та комунальних вигод. Розпорядженням Шевченківської райдержадміністрації № 594 від 13.06.2003р. йому надано дозвіл на розширення кухні та надбудови другого поверху. Після чого ним було виготовлені проектні пропозиції та здійснено реконструкцію помешкання. Законність розширення кухні та надбудова другого поверху стверджуються технічними висновками та технічним паспортом від 10.02.2018 року, що виготовлені ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд» Департаменту містобудування Львівської міської ради, тому такі на його думку не є самочинним будівництвом. Між тим, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.02.2018 р. №120 затверджено інформаційні картки адміністративних послуг. Відповідно до згаданого рішення, йому направлено інформаційну картку з переліком документів, які необхідно подати на розгляд міжвідомчої комісії при районній адміністрації щодо погодження самочинного будівництва. Позивач вважає такі дії з боку відповідача незаконними, оскільки згідно наведених вище дозволів, його розширення та надбудова не є самочинним будівництвом. Зокрема, згідно технічних висновків ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд», здійснена реконструкція його квартири відповідає Державним стандартам, будівельним нормам і правилам, йому було надано дозвіл на проведення робіт по реконструкції та надбудові.

У зв`язку з наведеним, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив такий задовольнити. 07.07.2020р. останній надав суду додаткові пояснення про те, що здійснена реконструкція не порушує права співвласників і мешканців будинку. А захистити свої права, як власника, він може виключно в судовому порядку, оскільки Львівською міською радою не було прийняте позитивне рішення на погодження самочинно здійсненої реконструкції.

Представник відповідача Львівської міської ради Балюєв С.В. в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 03.07.1998 року. Даний факт стверджується копіями реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 від 12.08.1998р., виданого ЛОДК «БТІ та ЕО» (а.с. 36), а також довідкою з місця проживання ЛКП «Балатон 409» від 12.06.2020р. № 4795 (а.с. 83).

Згідно технічного паспорту квартири, виданого 14.05.1998р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», така складалась з двох кімнат, житловою площею 20,1 кв.м., а саме: 1 кімната - 7,2 кв.м., 2 кімната - 12,9 кв.м., кухня - 7,0 кв.м., загальною площею 27,1 кв.м.

13.06.2003р. Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, за заявою ОСОБА_1 , видала розпорядження № 594 про надання йому дозволу на розширення кухні та надбудови другого поверху над квартирою.

Висновком міжвідомчої комісії (прот. № 1382 від 20.05.2003р.) визнана технічна можливість здійснення вказаної реконструкції. Відтак, позивачу дозволено проводити вказані роботи , згідно з проектними пропозиціями, виготовленими ППФ «АДМА» (а.с.8-9).

На підставі вищевказаного розпорядження ШРА, позивачем була здійснена реконструкція квартири АДРЕСА_1 та 10.02.2018р. ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд» виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру, згідно якого, після добудови, така розташована на 1-му, 2-му та мансардному поверхах, складається з 4-х кімнат, житловою площею 69,9 кв.м., кухні - 6,7 кв.м., суміщеного санвузла - 2,3 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., коридорів - 4,2 кв.м., 7,5 кв.м., 6,7 кв.м., загальною площею - 89,2 кв.м.

Цим же комунальним підприємством 10.02.2018р. надано технічні висновки за результатами обстеження самочинно здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_1 на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

15.03.2018р. комісією ЛКП «Тополя 406» складено акт про те що квартира АДРЕСА_1 приватизована і належить ОСОБА_1 . Останньому дозволено проводити розширення кухні та надбудову 2-го поверху, гідно проектними пропозиціями, вказаними вище.

Згідно заяви мешканців будинку АДРЕСА_2 від 30.06.2020р., останні не заперечують щодо узаконення ОСОБА_1 здійсненої ним реконструкції помешкання.

Однак при зверненні позивача до органів місцевого самоврядування з вимогою надання дозволу на погодження здійсненого ним перепланування квартири, листом від 22.03.1018р. Шевченківська райдержадміністрація повідомила, що за його заявою рішення не прийнято.

Така позиція мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.02.2018 р. №120 затверджено інформаційні картки адміністративних послуг, суб`єктами надання яких є районні адміністрації. Відповідно до вказаного рішення, позивачу направлено інформаційну картку з переліком документів, які необхідно подати на розгляд міжвідомчої комісії при районній адміністрації щодо погодження самочинного будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особи, які вважають, що вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво порушують їхні права, мають право заперечувати проти таких вимог, якщо вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст.16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Згідно роз`яснень у абзаці 2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (ч.2 ст. 383 ЦК України)

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Враховуючи наведене, та беручи до уваги той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено без порушення будівельних норм і правил, та не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, та не порушує прав інших осіб. В даному випадку, позивач ОСОБА_1 може захистити свої права, як власника квартири виключно в судовому порядку. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 89, 2 кв.м.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: Львівська міська рада, адреса: м. Львів, пл. Ринок, 1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 серпня 2020 року.

Суддя І. Є. Зима