ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/14029/19

Провадження № 22-ц/818/2113/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року, постановлену у складі судді Горбунової Я.М., в залі суду в місті Харків,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

11.12.2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити до ухвалення у справі судового рішення ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну місця проживання дитини ОСОБА_4 та заборонити до ухвалення у справі судового рішення ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну місця навчання доньки ОСОБА_4 , яка навчається у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 160 без згоди ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвали нову постанову за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що оскаржувана ухвала була постановлена неповноважним складом суду, оскільки ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року про припинення врегулювання спору за участю судді було поновлено провадження у зазначеній справі та ухвалено передати цивільну справу на розгляд іншого судді Московського районного суду м. Харкова. Зазначає, що оскільки оскаржувана ухвала суду прийнята неповноважним складом суду, обставини встановлені таким складом суду будь-якого значення для вирішення заяви про забезпечення позову не мають та апеляційний суд має повноваження розглянути цю заяву без врахування висновків суду першої інстанції.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який був розподілений судді Горбуновій Я.М.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, яка згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.12.2019 року була передана судді Горбуновій Я.М.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року постановлено провести процедуру врегулювання спору за участю судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, провадження у справі зупинити до припинення процедури врегулювання спору за участю судді, призначити закриту нараду за участю позивача, його представника та судді на 22.01.2020 року, призначити закриту нараду за участю відповідача та судді на 23.01.2020 року, призначити спільну нараду за участю сторін та судді на 29.01.2020 року.

Як вбачається з пункту 4 частини 1 статті 204 ЦПК України врегулювання спору за участі судді припиняється у разі закінчення строку врегулювання спору за участі судді.

Відповідно до частин 2-4 зазначеної статті про припинення врегулювання спору за участю судді постановляється ухвала, яка оскарженню не підлягає. Одночасно суддя вирішує питання про поновлення провадження у справі.

Про припинення врегулювання спору за участю судді з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, суддя постановляє ухвалу не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідної заяви сторони, а з підстави, передбаченої пунктом 2 цієї ж частини - не пізніше наступного дня з дня закінчення строку врегулювання спору за участю судді.

У разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

30.01.2020 року суддею Московського районного суду м. Харкова Горбуновою Я.М. постановлено ухвалу про припинення врегулювання спору за участю судді. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини поновлено, передано справу на розгляд іншого судді Московського районного суду м. Харкова.

Водночас 30.01.2020 року суддею Московського районного суду м. Харкова Горбуновою Я.М. постановлено ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 204 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала Московського районного суду від 30.01.2020 року була постановлена неповноважним судом, оскільки згідно вказаної норми справа повинна бути передана на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Що стосується вирішення заяви ОСОБА_1 по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленим вимогам, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про визначення місця проживання дитини.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони до ухвалення у справі судового рішення ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну місця проживання дитини ОСОБА_4 та заборони до ухвалення у справі судового рішення ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну місця навчання доньки ОСОБА_4 .

Оскільки подана позивачем заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали заяви - відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В Маміна