Справа № 349/293/19
Провадження № 2/349/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О. О.

з участю cекретарів судового засідання Сірко І. В., Мартиновської І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №349/293/19 за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

учасники судового провадження

представники позивачів - адвокати Вовк У. Я., Блонський М.М.

відповідач ОСОБА_6 ,

представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Григорьєв І.О.

встановив:

ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» з вимогами:

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 28 968,00 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я;

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 80 999,00 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я;

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 10 000,00 грн. та з ОСОБА_6 на його користь 30 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2 пред`явив в суд позов до ОСОБА_6 , ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» з вимогами:

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 10 000,00 грн. та з ОСОБА_6 на його користь 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_3 пред`явила в суд позов до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» з вимогами:

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на її користь 161 600 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 ;

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на її користь 38 400,00 грн. та з ОСОБА_6 на її користь 111 600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 пред`явила в суд позов до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» з вимогами:

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на її користь 34 392,76 грн. витрат на поховання ОСОБА_7 ;

стягнути з ОСОБА_6 на її користь 150 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_5 пред`явив в суд позов до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» з вимогами:

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 30 315,80 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я;

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 51 093,72 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я;

стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 10 000,00 грн. та з ОСОБА_6 на його користь 140 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовів зазначено, що 28 травня 2017 року біля 19 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполученням Мукачеве-Львів між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись у напрямку м. Мукачеве, порушив правила безпеки дорожнього руху та зіткнувся із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, внаслідок чого було спричинено ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, пасажирам Daewoo Gentra: ОСОБА_1 - середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_7

Позивачі, як особи, які зазнали майнової та моральної шкоди внаслідок злочину, вимагають її відшкодування за рахунок особи, яка вчинила злочин - ОСОБА_6 , та страховика, який застрахував цивільо-правову відповідальність ОСОБА_6 - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп».

ОСОБА_6 , представник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти позовів заперечили. Адвокат Грігор`єв І.О. пояснив, що після набрання вироком Рогатинського районного суду від 23 жовтня 2018 року, яким його довірителя визнано винним за ч.2 ст.286 КК Украни, позивачі не були позбавлені можливості звернутися берпосередньо до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та отримати страхове відшкодування у повному обсязі. Його довіритель несе відповідальність у виді різниці між заподіяною шкодою та страховою виплатою у випадку недостатності страхового відшкодувння. Крім того, надані суду розрахунки не відповідають дійсним витратам, оскільки документально не підтверджені. Просили у позові відмовити повністю.

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» подало відзив на позовні заяви, заперечило проти позовів частково з таких підстав:

Щодо позову ОСОБА_1 .

У частині вимоги про відшкодування витрат у зв`язку з лікуванням та транспортуванням в розмірі 3 515,97 грн., оскільки такі або не є лікарськими засобами, або необхідність здійснення таких не підтверджена закладом охорони здоров`я.

У частині вимоги про відшкодування доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, в розмірі 80 999,00 грн., оскільки таке відшкодування не передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо фізичних осіб-підприємців, яким є ОСОБА_1 . У подальшому було зазначено, що згідно даних, зазначених у довідках про доходи ОСОБА_1 за 2016-2017 року, його доходи за 2017 рік перевищили доходи за 2016 рік, а тому згідно порядку розрахунків страхового відшкодування, передбаченого ст.25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової вдіповідальності власників наземних транспортних засобів" неотримані доходи за час втрати працездатності внаслідок ДТП 28 травня 2017 року не підлягають до задоволення.

У частині вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 727,4 грн., оскільки відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто 25 452,03 х 5 % = 1 272,60 грн.

Щодо позову ОСОБА_4 в частині вимоги про відшкодування витрат на проведення поминального обіду в розмірі 16 561,76 грн., оскільки такі витрати відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» не відносяться до витрат на поховання.

Щодо позову ОСОБА_5 :

У частині вимоги про відшкодування витрат у зв`язку з лікуванням та транспортуванням в розмірі 2 406,13 грн., оскільки такі або не є лікарськими засобами, або необхідність здійснення таких не підтверджена закладом охорони здоров`я.

У частині вимоги про відшкодування доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, в розмірі 51 093,72 грн., оскільки таке відшкодування не передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо фізичних осіб-підприємців, яким є ОСОБА_5 . У подальшому було зазначено, що згідно даних, зазначених у довідках про доходи ОСОБА_5 за 2016-2017 року, його доходи за 2017 рік перевищили доходи за 2016 рік, а тому згідно порядку розрахунків страхового відшкодування, передбаченого ст.25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової вдіповідальності власників наземних транспортних засобів" неотримані доходи за час втрати працездатності внаслідок ДТП 28 травня 2017 року не підлягають до задоволення.

У частині вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 604,52 грн., оскільки відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто 27 909,67 х 5 % = 1 395,48 грн.

Щодо позову ОСОБА_3 в частині вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 , в розмірі 161 600 грн., оскільки ОСОБА_3 не надала декларацію про доходи ОСОБА_7 за І квартал 2017 року та довідку про розмір її пенсії за віком, що унеможливлює визначення розміру відшкодування згідно з ст. ст. 1200, 1197 ЦК України. В подальшому ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» подало до суду заяву в якій повідомило суд про виплату ОСОБА_3 узгодженого розміру страхового відшкодування - 115 200,00 грн. за шкоду, заподіяну смертю сина, та 38 400 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина, у зв`язку з чим у позові необхідно вімовити.

Щодо позову ОСОБА_2 в частині вимоги про стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю, йому не здійснювалась, тому і моральна шкода йому не повинна відшкодовуватись відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У судове засідання, яке бло призначено на 29 січня 2020 року представник відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» не прибув. 27 грудня 2019 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Боднарук І.Ю. із доповненнями до відзиву та заявою про надісляння копії рішення суду за наслідками розгляду справи за адресою місцязнаходження відповідача. Оскільки слухання справи неодноразово відкладалося за клопотаннями представника ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» (29.05.2019,24.07.2019, 01.10.2019,08.11.2019,26.11.2019), суд розцінює заяву про надіслання копії рішення суду, як можливість вирішити справу по суті без участі представника страхової компанії у судовому засіданні.

Процесуальні дії у справі:

31 січня 2019 року Івано-Франківський апеляційний суд скасував вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в частині вирішення цивільного позову і призначив новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

22 лютого 2019 року ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області прийнято позовні заяви до розгляду, відкрито провадження у цивільних справах та об`єднано їх в одне провадження.

15 квітня 2019 року проведено підготовче засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов висновку про часткове задоволення позовів.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року, залишеним у відповідній частині без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому ОСОБА_1 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_5 - тяжкі тілесні ушкодження та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 за наступних, встановлених судом, обставин.

28 травня 2017 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем НОNDA СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою сполученням Мукачеве -Львів у напрямку м. Мукачеве.

Проїжджаючи ділянкою автодороги між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, де зустрічні потоки розділені між собою горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія), перетинати яку відповідно до п. 34.1.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) заборонено, ОСОБА_6 , рухаючись на підйом ділянкою дороги з обмеженою оглядовістю, із швидкістю приблизно 100 км/год., що перевищувала максимально допустиму на цій ділянці, порушив вимоги ПДР та розпочав обгін декількох транспортних засобів, що рухались у попутному напрямку.

Не маючи змоги оцінити швидкість та розташування свого автомобіля стосовно зустрічних транспортних засобів, ігноруючи вимоги п. 14.6 г) ПДР, який забороняє обгін у кінці підйому, на ділянках з обмеженою оглядовістю, ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки 1.1. та виїхав на смугу зустрічного руху.

Не завершивши маневр обгону та в`їхавши при цьому у населений пункт - с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_6 вчинив зіткнення із автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався своєю смугою у зустрічному напрямку.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 . ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій та пасажири автомобіля Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримали тілесні ушкодження:

ОСОБА_1 - отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;

ОСОБА_5 - отримав тілесні ушкодження у вигляді травми лівої гомілки з відкритими переломами обох кісток лівої гомілки з зміщенням кісткових відломків та забійними ранами в цій ділянці, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні оперативного втручання - ВР СФ МОС лівої малогомілкової кістки по АО. ЗР БІОС лівої великогомілкової кістки по АО, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення;

ОСОБА_7 - отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, живота, їх органів з закритими переломами 7-9-го ребер справа, розривом плеври, крововиливами в міжреберні м`язи, паренхіму, корені обох легень, адвентицію аорти, крововиливом в праву плевральну порожнину, з розривами печінки, діафрагми, кровотечею в черевну порожнину, синцями в ділянці грудної клітки, правого плеча, лівої гомілки, попереку, синцями та забійною раною в ділянці правої ноги, що ускладнились тяжким травматичним шоком, внаслідок яких наступила смерть;

ОСОБА_2 - отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та садна в ділянках грудної клітки, обох верхніх та правої нижньої кінцівок, садна на передній черевній стінці, подряпин на правій верхній кінцівці, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Відповідно до полісу № АК/2643022 від 13 лютого 2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_6 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», забезпеченим транспортним засобом є Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю дорівнює 200 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну, дорівнює 100 000,00 грн., франшизи немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частинами 1, 2 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

До шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносяться: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені у цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

За ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та дохід протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1

1. Копіями фіскальних чеків підтверджуються витрати ОСОБА_1 на лікування в розмірі 25 452,03 грн. Тому позовна вимога до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я підлягає задоволенню частково - на суму 25 452,03 грн.

Решта із зазначеної ОСОБА_1 суми - 3 515,97 грн. не є витратами на лікування, оскільки витрати на придбання пелюшок, бахіл, пакетів, серветок, туалетного паперу тощо не включені в ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до переліку витрат у зв`язку з лікуванням потерпілого, що підлягають відшкодуванню; необхідність транспортування необґрунтована документально відповідним закладом охорони здоров`я.

2. Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2016 рік підтверджується, що ОСОБА_1 в 2016 році отримав дохід в розмірі 734 920,00 грн. як фізична особа-підприємець.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Рівненській області від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 у 2017 році отримав дохід в розмірі 1 045 584,00 грн. як фізична особа-підприємець.

Листком непрацездатності підтверджується перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 29 травня 2017 року до 16червня 2017 року та на амбулаторному лікуванні з 17 червня 2017 року до 07 липня 2017 року , тобто в загальній кількості 40 календарних днів.

ОСОБА_1 в позовній заяві визначив розмір доходу (80 999,00 грн.), втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, з огляду на положення ч. 1 ст. 1198 ЦК України згідно з якою розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Заперечення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» щодо вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 80 999,00 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, полягає в тому, що ст. 1198 ЦК України не підлягає застосуванню до цих відносин, оскільки спеціальна норма - ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає можливості відшкодування фізичній особі-підприємцю доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, оскільки поняття «особа, яка забезпечує себе роботою самостійно» не тотожне поняттю «фізична особа-підприємець».

Як вже було зазначено вище, згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Отже, якщо до відносин щодо відшкодування фізичній особі-підприємцю доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, застосовується ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то не застосовується ст. 1198 ЦК України, і навпаки.

Тому заперечення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», яке зводиться по суті до неможливості застосування як ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і ст. 1198 ЦК України є невірним.

Зміст поняття «особа, яка забезпечує себе роботою самостійно» у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не наводиться, тому його зміст необхідно з`ясувати із інших нормативно-правових актів.

За ч. 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» зазначено, що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Тобто провадження підприємницької діяльності є одним із способів зайнятості населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать:

непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства;

батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;

особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.

Окремої категорії «фізичних осіб-підприємців» у ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» немає, отже вона охоплюється ширшою категорією, оскільки, як вже зазначалося, провадження підприємницької діяльності такожє зайнятістю.

З усіх категорій зайнятого населення, визначених ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», включити в себе категорію «фізичних осіб-підприємців» може тільки категорія «особи, які забезпечують себе роботою самостійно».

Згідно з п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Відповідно до п. 1.3.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 N 455 листок непрацездатності видається, окрім інших, особам, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок).

З огляду на зміст вищезазначених норм суд приходить до висновку, що поняття «особи, які забезпечують себе роботою самостійно», яке міститься в ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включає в себе також фізичних осіб-підприємців.

Зазначення в ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одночасно двох категорій «фізичні особи - підприємці» та «фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно» не спростовує висновку суду, оскільки цей закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, і таке виокремлення має свою спеціальну мету тільки для цілей цього закону.

Верховний суд у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 335/13421/15-ц, провадження №61-13924 св18 для визначення розміру неотриманих доходів потерпілим - фізичною-особою підприємцем у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застосував ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У цій же постанові Верховний суд виклав висновок щодо застосування ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно з яким у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Неотримані доходи особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний дохід з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та дохід протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Різниця між доходом ОСОБА_1 за 2016 рік (734 920,00 грн.) та доходом за 2017 рік (1 045 584,00 грн.) є від`ємною. Тобто дохід, отриманий у тому календарному році, колиОСОБА_1 був тимчасово непрацездатним, є більшим ніж дохід за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік.

Таким чином ОСОБА_1 внаслідок ушкодження здоров`я не втратив дохід і вимога про стягнення 80 999,00 грн. не підлягає до задоволення.

3. Статтею 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1252,60 грн. відшкодування моральної шкоди (5% від страхової виплати в розмірі 25 452,03 грн.).

Обчислення ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 % від 200 000,00 грн. є неправильним, оскільки остання сума є страховою сумою.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Суд прийшов до висновку, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» зобов`язане здійснити страхову виплату ОСОБА_1 в розмірі 25 452,03 грн., тому саме від цієї суми і повинен обчислюватися розмір моральної шкоди.

4. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд, з огляду на роз`яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань ОСОБА_1 , яких він зазнав у зв`язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, тривалістю лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з висновком Великої палати Верховного суду щодо застосування ст. 1194 ЦК України, викладеним в постанові від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З врахуванням стягненого з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1252,60 грн., з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю між 50 000 грн. та 1252,60 грн., що становить 48 747,4 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 .

1. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на його користь 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Статтею 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 не довів, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» зобов`язана здійснити на його користь страхову виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю, та навіть непред`явив до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» таку позовну вимогу.

За відсутності страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, неможливе відшкодування моральної шкоди страховиком потерпілому.

2. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року встановлено факт заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 з вини ОСОБА_6 , тому згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань ОСОБА_2 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в сумі 40 000,00 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3

1. ОСОБА_3 пред`явила до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» вимоги про стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на її користь 161 600 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 , та 38 400,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з ч.3 вищезазначеного закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

За ч. 1 ст. 1200 ЦК України до осіб, якіу разі смерті потерпілого мають право на відшкодування шкоди, відносяться непрацездатні особи які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті, зокрема батьки, які досягли пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 ., та пенсіонером, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_4 .

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» надало до суду копії платіжних доручень № ЗР024202 від 23 березня 2019 року та № ЗР024462 від 26 березня 2019 року разом із копіями страхових актів № 01 від 20 березня 2019 року та № 01-1 від 20 березня 2019 року, які підтверджують виплату ОСОБА_3 страхових відшкодувань в ромірі 115 200,00 грн. та 38 400,00 грн.

Сума 115 200,00 грн. відповідає мінімальному загальному розміру страхового відшкодування утриманцям одного померлого (36 мінімальних заробітних плат станом на на день настання страхового випадку), а сума 38 400,00 грн. відповідає 12 мінімальним заробітним платам на відшкодування моральної шкоди.

Заперечення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» щодо вимоги ОСОБА_3 про стягнення 161 600 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної смертю сина, у зв`язку з тим, що вона узгодила страхове відшкодування в розмірі 115 200,00 грн. є необґрунтованим.

Суду не надано доказів на підтвердження наявності такого узгодження. Сам факт виплати страхового відшкодування не підтверджує наявність згоди ОСОБА_3 саме на такий розмір страхового відшкодування.

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обмеження, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Таким чином, максимальний розмір відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 , становить 200 000,00 грн. (страхова сума) - 38 400 грн. 00 коп. (розмір відшкодування моральної шкоди) = 161 600,00 грн.

Суд вважає такий розмір відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 (161 600,00 грн.), справедливим, тому з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» підлягає стягненню невиплачена різниця в розмірі 46 400,00 грн. (161 600,00 грн. - 115 200,00 грн.).

2. ОСОБА_3 пред`явила вимогу про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 111 600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Отже, разом із відшкодуванням моральної шкоди, виплаченим їй ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 оцінює завдану її моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн.

Враховуючи те, що моральні страждання ОСОБА_3 були зумовлені смертю її сина, суд погоджується із зазначеним нею розміром моральної шкоди.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 добровільно відшкодував ОСОБА_3 40 000 грн. 00 коп, що підтверджується копією квитанції від 06 квітня 2018 року, тому підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 різниця між 111 600,00 грн. та 40 000,00 грн., що становить 71 600,00 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 .

1. Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

За ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на:

забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла);

забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є;

створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань;

організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих);

надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення, чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Квитанцією до прибуткового касового ордера від 29 травня 2017 року підтверджується здійснення ОСОБА_4 витрат в розмірі 6 944 грн. 00 коп. на транспортування тіла ОСОБА_7 з моргу до місця поховання; закупівельним актом від 29 травня 2017 року, а також накладною № 10 від 29 травня 2017 року підтверджується здійснення ОСОБА_4 витрат в розмірі 2 987,00 грн. та 7 900,00 грн. на придбання одягу для померлого ОСОБА_7 та предметів ритуальної приналежності.

Отже, загалом ОСОБА_4 витрачено на поховання ОСОБА_7 17 831,00 грн. ізазначена сума підлягає стягненню з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп».

Суд не включив до витрати на поховання ОСОБА_7 витрати на проведення поминального обіду в розмірі 16 561,76 грн., оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» проведення поминального обіду не є складовою частиною поняття поховання.

2. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Копією свідоцтва про народження НОМЕР_6 , довідки від 08.06.2017 № 1310 Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області, підтверджується, що ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_7 .

Однак ОСОБА_4 не надала суду доказів, що вона проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю, тому вимога про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 150 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_5

1. Копіями фіскальних чеків підтверджуються витрати ОСОБА_5 на лікування в розмірі 27 909,67 грн. Тому позовна вимога до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я підлягає задоволенню частково - на суму 27 909,67 грн.

Решту із зазначеної ОСОБА_5 суми - 2 406,13 грн. не є витратами на лікування, оскільки витрати на придбання пакетів, серветок, туалетного паперу не включені в ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до переліку витрат у зв`язку з лікуванням потерпілого, що підлягають відшкодуванню, необхідність транспортування необґрунтована документально відповідним закладом охорони здоров`я.

2. Відповідно до довідки Радивилівської ДПІ від 02.10.2019 дохід ОСОБА_5 , як фізичної особи-підприємця за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року становив 351 979,00 грн., а за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року - 646 608,00 грн.

Листками непрацездатності підтверджується перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні з 29 травня 2017 року до 12червня 2017 року та на амбулаторному лікуванні з 13червня 2017 року до 20 липня 2017 року, тобто 53 календарних дні.

ОСОБА_5 упозовній заяві визначив розмір доходу (51 093,72 грн.), втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, з огляду на положення ч. 1 ст. 1198 ЦК України.

Заперечення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» щодо вимоги про стягнення на користь ОСОБА_5 51093,72 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я, полягає в тому, що ст. 1198 ЦК України не застосовується до цих відносин.

З врахуванням мотивів, наведених щодо вимог ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що поняття «особи, які забезпечують себе роботою самостійно», яке міститься в ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включає в себе також фізичних осіб-підприємців.

Різниця між доходом ОСОБА_5 за 2016 рік (351 979,00 грн.) та доходом за 2017 рік (646 608,00грн.) є від`ємною. Тобто дохід, отриманий у тому календарному році, колиОСОБА_5 був тимчасово непрацездатним, є більшим ніж дохід за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік.

Таким чином ОСОБА_5 внаслідок ушкодження здоров`я не втратив дохід, а тому вимога про стягнення 51 093,72 грн. не підлягає задоволенню.

3. Відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню 1 395,48 грн. відшкодування моральної шкоди (5% від страхової виплати в розмірі 27 909,67 грн.).

Обчислення ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 5 % від 200 000,00 грн. є неправильним, оскільки ця сума є страховою сумою, а не страховою виплатою.

4. На підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань ОСОБА_5 , тривалість його лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи стягнене з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 395,48 грн. визначає розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в сумі 100 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 25 452,03 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 1 272,60 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 48 747,40 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовити в стягненні з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 80 999,00 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 27 909,67 грн. витрат на лікування у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 1 395,48 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовити в стягненні з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 51 093,72 грн. доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовити в стягнені з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 46 400,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 .

Відмовити в стягнені з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 115 200,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 та38 400,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 71 600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_4 17 831,00 грн. витрат на поховання ОСОБА_7 .

Відмовити в стягненні з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 150 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Позивач - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, .

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя: О.О. Лошак