Справа №162/913/19
Номер провадження 2/162/37/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в Любешівський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17 жовтня 1998 року між нею та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований Березичівською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №14. В даному шлюбі у них народилися донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що подружні відносини за час спільного сімейного проживання поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх прпинення.

Вказала, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникли в їхній сім`ї. ОСОБА_1 не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, зловживає спиртними напоями, зраджує, вчиняє насильство в сім`ї, безпричинно чіпляється до позивачки, ображає її, обзиває нецензурним словами, б`є. Позивач вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але маючи надію на зміну поведінки відповідача, залишила позов без розгляду. Однак, поведінка відповідача не змінилась. З приводу протиправної поведінки ОСОБА_1 позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Сімейне життя стало нестерпним, свідками скандалів та побої, спричинених відповідачем, неодноразово ставали їх діти.

ОСОБА_2 впевнена, що продовження шлюбних відносин, співжиття та примирення було і є неможливим, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові та поваги один до одного.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_1 заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що бажає зберегти сім`ю та просить суд дати йому час на примирення з позивачем ОСОБА_2 ..

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, судові витрати просить стягнути з відповідача.

Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка (ст.21 СК України), при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги те, що причини які спонукають на розірвання шлюбу є обґрунтованими. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч.2 ст.115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно зі статтею 141 ЦПК судові витрати по справі, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 81, 89, 247, 263-268, 354, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного КодексуУкраїни, статті 15 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 жовтня 1998 року Березичівською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом № 14 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий: