Справа № 236/1826/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року раснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.

при секретарі Колесник О.І.

розглянувши у судовому засіданні в загальному порядку позовного провадження в м. Лиман за відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з банківського рахунку,
В С Т А Н О В И В:

01.06.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з банківського рахунку. Позивач свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

07.04.2020 року постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роменською В.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку у АТ КБ «ПриватБанк». Згідно довідки виданої 14.05.2020 року корівником відділення банку, позивачу на зазначений рахунок зараховувалася заробітна плата.

Позивач вважає, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, призводить до порушення його конституційного права, а отже просить суд зняти арешт з його банківського рахунку.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача Степаненко А.П. в судове засідання не прибула, але в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 43).

Представник відповідача начальник Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с. 35).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідив матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

07.04.2020 року постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роменської В.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 4).

Згідно з довідкою виданою 17.06.2020 року, позивачу на рахунок № НОМЕР_1 зараховувалася заробітна плата з військової частини А1 (а.с. 31).

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцієюта законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях3та43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Частиною 2ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За змістом ч. 3ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

Оскільки постановою державного виконавця служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роменської В.М. від 07.04.2020 року накладено арешт на кошти, що знаходяться на картковому рахунку, який відкритий в АТ КБ «БриватБанк» та є заробітною платою ОСОБА_1 , що фактично позбавило позивача заробітної плати, можливості отримувати та гідно розпоряджатися нею, унеможливлює позивача здійснювати матеріальне утримання сім`ї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст.133,141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.319,321,391 ЦК України, ст.ст.59,70 Закону України «Про виконавче провадження»,Законом України «Про оплату праці», ст.ст.258-259,263-265,268,354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з банківського рахунку задовольнити.

Зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк»,як заробітна плата.

Скасувати постанову державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роменської Вікторії Миколаївни про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні від 07.04.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк»,як заробітна плата.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлений 03.08.2020 року.

Суддя -