Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2153/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №285/2153/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2019 року, яке ухвалено суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив припинити стягнення аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11.02.2004 року на користь повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що на момент присудження аліментів працював на посаді Овруцького міського голови, отримував пенсію, а відповідач проживала разом із колишньою дружиною в м. Житомирі. Проте на даний час позивач не спроможний надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки не працює, а дочка вийшла заміж, тобто матеріально забезпечена і не потребує допомоги від батька.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що апелянт на даний час неспроможний сплачувати аліменти, оскільки є особою непрацездатного віку, часто хворіє, переніс складну операцію по заміні суглобу, а тому сам потребує матеріальної допомоги. Відповідач вийшла заміж, тобто не потребує допомоги батька. Крім того, донька відмовилась від стягнення аліментів, власноручно написавши заяву до Овруцької міської ради 24 вересня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. При цьому зазначив, що на даний час його довіритель отримує лише пенсію приблизно в розмірі 4000 грн., має у власності приватний будинок та у користуванні автомобіль.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги. При цьому правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Зазначив, що на даний час матеріальне положення його довірительки не покращилось, оскільки остання, незважаючи на перебування у шлюбі, отримає лише пенсію по інвалідності, інших доходів не має.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Під час розгляду справи було встановлено, що на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 лютого 2004 року зі ОСОБА_1 на користь повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки відповідач є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, яка встановлена довічно (а.с.62).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Житомирському обласному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує соціальну пенсію, розмір якої станом на дату ухвалення рішення складав 1564 грн. (а.с.187).

Зі змісту консультаційних висновків спеціалістів, які видані ЦМЛ № 1 м. Житомира, відповідач ОСОБА_2 має ряд захворювань, при цьому деякі з них носять хронічний характер, на лікування яких останньою витрачаються значні грошові кошти (а.с.101-107).

Згідно довідок № 175 від 28.02.2018 р. та № 120 від 22.02.2018 р., які видані КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16», відповідач ОСОБА_2 проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , і до складу її сім`ї входить малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 з 18.04.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , шлюб між якими було припинено на підставі рішення Корольовського райсуду м. Житомирі від 19.07.2017 року. На даний час відповідач перебуває у повторному шлюбі з ОСОБА_5 , який був зареєстрований 04.09.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, другої категорії (а.с.4). Працював до 11 листопада 2015 року на посаді Овруцького міського голови, на даний час не працює, отримує пенсію, розмір якої, згідно пояснень представника позивача, складає приблизно 4000 грн.

Згідно виписок із медичної картки № 2536 стаціонарного хворого КУ ЦМЛ № 1 м.Житомира, виписки до історії хвороби № 3783, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із гіпертонічною хворобою ІІ та ІІІ ст. у період з 24.03.2017 р. по 04.04.2017 р. та з 23.02.2018 р. по 07.03.2018 р., має хронічне захворювання, отримував відповідне медичне лікування (а.с.75-77).

17 квітня 2019 року позивачем було витрачено 65 000 грн. на придбання імпланта для ендопротезування кульшового суглоба (а.с.149).

Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.06.2014 р. належить житловий будинок, загальною площею 224,3 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2019 року (а.с.188).

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сину, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розмірі платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували ту обставину, що з часу присудження аліментів судом, відповідач перестала потребувати матеріальної допомоги, а також погіршення матеріального стану позивача, яке повинно враховуватись судом при вирішенні питання про звільнення від сплати аліментів. Вказані зміни мають реально відбуватись і підлягають доказуванню, оскільки є визначальними для вирішення спору.

Так звертаючись з позовом до суду, позивач як на підставу своїх вимог посилається на ту обставину, що непрацездатна дочка на даний час перебуває у шлюбі, а тому не потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, позивач на даний час не працює, отримує незначний розмір пенсії, має ряд захворювань, що свідчить про неспроможність надавати матеріальну допомогу.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів які б свідчили про потреби позивача у постійному лікуванні у зв`язку із наявністю хвороб, та неспроможність через це надавати матеріальну допомогу непрацездатній дочці. При цьому суд враховує, що позивач ОСОБА_1 має у власності житловий будинок, користується автомобілем та отримує пенсію у розмірі 4000 грн., що свідчить про можливість надавати допомогу непрацездатний дочці. Проте, дохід відповідача, згідно наданих доказів, складається лише із соціальної пенсії, розмір якої не перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, значна частина з якої витрачається на її лікування. Перебування ОСОБА_2 в шлюбі та отримання аліментів на малолітню дитину, з урахуванням встановлених обставин справи, не свідчить про те, що вона не потребує матеріальної допомоги.

Також не може бути безумовною підставою для припинення стягнення аліментів подана до бухгалтерії Овруцької міської ради заява від 04.09.2015 р. про відмову від аліментів, оскільки відповідач ОСОБА_2 заперечує обставини її написання та подання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність ухваленого рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2019 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий Судді