Справа № 487/4377/19
Провадження № 2/487/290/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника третьої особи Петровського Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту), Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради в особі Управління праці департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, третя особа Об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту про визнання недійсним та скасування колективного договору, скасування повідомної реєстрації колективного договору

В С Т А Н О В И В:

06.06.2019 року профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту звернулася до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради в особі Управління праці департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, третя особа Об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту про визнання недійсним та скасування колективного договору, скасування повідомної реєстрації колективного договору.

В обґрунтування вимог зазначив, що в квітні 1917 року в Миколаївському порту було створено профспілковий комітет, правонаступником якого є Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту. 23.07.2013 року конференцією трудового колективу (протокол № 1/123) було затверджено Колективний договір на 2013-2018 роки, укладений між уповноваженим органом власника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) з однієї сторони та трудовим колективом в особі спільного представницького органу, до складу якого входить: Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту та Первинна профспілкова організація «Організаційна ланка професійної спілки працівників державного підприємства «Дніпро-Бузький морський торговельний порт» ПРМТУ з іншої сторони. Відповідно до п. 1.9 даного Колективного договору його було укладено на 2013-2018 роки з терміном дії до укладення нового. В січні 2019 року позивачу стало відомо, що уповноваженим органом власника Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» укладено новий Колективний договір на 2018-2023 роки з трудовим колективом в особі Об`єднаної профспілки працівників адміністрації Миколаївського морського порту. Даний колективний договір затверджено трудовим колективом відповідно до протоколу від 28.11.2018 № 5 та зареєстровано Управлінням праці департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради 17.12.2018 за реєстраційним №35/18. Колективний договір на 2018-2023 роки укладено з порушенням вимог діючого законодавства України, сторонами які не мають на це повноважень та без участі Позивача, що дає підстави стверджувати про його недійсність. На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 Д.О. заявив клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили суд закрити провадження по справі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.07.2013 року конференцією трудового колективу затверджено Колективний договір на 2013-2018 роки, укладений між уповноваженим органом власника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) з однієї сторони та трудовим колективом в особі спільного представницького органу, до складу якого входить: Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту та Первинна профспілкова організація «Організаційна ланка професійної спілки працівників державного підприємства «Дніпро-Бузький морський торговельний порт» ПРМТУ з іншої сторони.

Відповідно до п. 1.9 даного Колективного договору його було укладено на 2013-2018 роки з терміном дії до укладення нового.

30.05.2018 адміністрація Миколаївського морського порту ініціювала проведення переговорів щодо укладення нового колективного договору та листом від 30.05.2018 №18-01-03-3271 звернувся до Позивача, Об`єднаної профспілки працівників адміністрації Миколаївського морського порту та до Первинної профспілкової організації працівників Адміністрації Миколаївського морського порту ПРМТУ, із запрошенням взяти участь у роботі комісії з переговорів щодо укладення нового колективного договору від сторони профспілок. Засідання робочої комісії було заплановано на 06.06.2018.

Об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту як профспілковий орган листом від 30.05.2018 №023 звернулась до Позивача та до Первинної профспілкової організації працівників Адміністрації Миколаївського морського порту з пропозицією створення спільного представницького органу у складі Об`єднаної профспілки працівників адміністрації Миколаївського морського порту, профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту та Первинної профспілкової організації працівників Адміністрації Миколаївського морського порту та обговорення вказаного питання на спільній нараді 04.06.2018.

Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту листом від 04.06.2018 №05-ПК-62 відмовилась взяти участь у роботі комісії з переговорів щодо укладення нового колективного договору від сторони профспілок.

06.06.2018 року об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту як єдиний учасник переговорів щодо створення спільного представницького органу листами від 06.06.2018 №24 та №25 повідомив Позивача та Первинну профспілкову організацію працівників Адміністрації Миколаївського морського порту про фіксацію неявки їх представників на спільну нараду та про їх фактичну відмову від участі у представницькому органі.

06.06.2018 року Об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту листом від 06.06.2018 №26 повідомила адміністрацію Миколаївського морського порту про створення робочої групи (представницького органу) з переговорів щодо укладення нового колективного договору.

28.11.2018 року загальними зборами (конференцією) трудового колективу Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) затверджено Колективний договір на 2018-2023 роки, що підтверджується протоколом №5 загальних зборів (конференції) трудового колективу Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) від 28.11.2018. В цей же день Колективний договір на 2018-2023 роки підписано начальником Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) та Головою Об`єднаної профспілки працівників адміністрації Миколаївського морського порту.

17.12.2018 вказаний Колективний договір на 2018-2023 роки зареєстровано Управлінням праці департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради за реєстраційним №35/18.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 Кодексу законів про працю України).

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (стаття 3 вказаного Закону).

Положеннями статті 7 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачений розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, яка складається із представників сторін та утворюється за ініціативою однієї із сторін - на виробничому рівні - у триденний строк з моменту виникнення колективного трудового спору (конфлікту) з однакової кількості представників сторін. У разі потреби примирна комісія: залучає до свого складу незалежного посередника; консультується із сторонами колективного трудового спору (конфлікту), центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами.

Колективні трудові спори (конфлікти) розглядаються виробничою примирною комісією у п`ятиденний, з моменту утворення комісій строк. За згодою сторін ці строки можуть бути продовжені.

Рішення примирної комісії оформляється протоколом та має для сторін обов`язкову силу і виконується в порядку і строки, які встановлені цим рішенням.

Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено у таких випадках: розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (стаття 23 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»); розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених статтею 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 25 вказаного Закону); оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (частина п`ята статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»); невиконання роботодавцем обов`язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (частини друга, четверта статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Постановою судової палати у господарських справах, судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі за №3-115гс17 від 07 червня 2017 року, з посиланням на правову позицію за ухвалою Верховного Суду України від 07 травня 2009 року у справі № 6-22269св08 визначено, що розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин щодо виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень згідно з статтею 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" визначено як колективний трудовий спір (конфлікт). Цим же Законом установлено окремий (позасудовий) порядок вирішення колективного трудового спору, який передбачає формування вимог найманих робітників до роботодавця у їх задоволенні, вирішення колективного трудового спору примирною комісією. Можливість судового порядку розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" не передбачена, крім визначених законом випадків. Цей законодавчий акт передбачає примирно-третейську процедуру та систему організаційних структур із належною компетенцією щодо узгодження інтересів конфліктуючих сторін.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Відтак, колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних, це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом із питань: установлення нових або змін чинних соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення або зміни колективного договору, виконання колективного договору або його окремих положень.

Оскільки при трудових конфліктах має місце зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин, то в такому разі застосовується примирно-третейський порядок їх вирішення.

Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено у таких випадках: розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (стаття 23 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»); розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених статтею 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 25 вказаного Закону); оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (частина п`ята статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»); невиконання роботодавцем обов`язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (частини друга, четверта статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на будь-який правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є вирішення питання порушення законних прав та інтересів позивача через його недолучення до підписання колективного договору, невиконання відповідачем 1 умов колективного договору, а також захист його інтересів як профспілкової організації у сфері трудових правовідносин та інтересів працівників.

Втім, колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних - це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин. А тому, до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Безпосереднє вирішення у судовому порядку колективних трудових спорів законодавством не передбачено, крім випадків, зазначених у статтях 23, 25 Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», частині п`ятій статті 20, частинах другій, четвертій статті 42 Закони України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності».

Вказана позиція також підтверджена Верховним Судом України під час розгляду справ № 3-115гс17, 14-3цс19, 61-7495ск19.

Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.ч.1,3 ст. 206, п. 1 ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 256, ст. 260, ст. 353, ст. 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту), Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради в особі Управління праці департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, третя особа Об`єднана профспілка працівників адміністрації Миколаївського морського порту про визнання недійсним та скасування колективного договору, скасування повідомної реєстрації колективного договору закрити.

Роз`яснити позивачу, що порядок вирішення колективного трудового спору (конфлікту) визначено положеннями розділу ІІ Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду, або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко