Справа № 525/423/19
Провадження №2/525/11/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 (з урахуванням її заяви про усунення недоліків позовної заяви від 08.04.2019 року) вбачається, що з грудня 1997 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте з липня 1999 року вона фактично проживає по АДРЕСА_2 . Назву вулиці АДРЕСА_2 змінено на назву Сонячна. До селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області позивачка прибула по направленню відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Мати позивачки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , купила у 1999 році у громадянина ОСОБА_5 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 без оформлення будь-яких документів. В даному будинку разом із матір`ю позивачки проживала і вона особисто та її дочка ОСОБА_6 . Позивач ОСОБА_1 вказує, що починаючи з 19 липня 1999 року і до цього часу вона користується житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , добросовісно за ним слідкує, робить ремонт за власні кошти. За час проживання позивачка ОСОБА_1 підключила до даного будинку газ, провела воду, перекрила покрівлю літньої кухні, чотири рази перекривала веранду до житлового будинку, поміняла у веранді підлогу, проводила побілку та покраску в кімнатах та самого житлового будинку, замінила огорожу, забетонувала доріжки, підтримувала даний житловий будинок у належному стані. Також нею укладено договір про користування електричною енергією укладений з Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» з 2004 року та договір про надання послуг з газопостачання з 2001 року.

Також позивачка вказує, що вона неодноразово в усній формі зверталася до Гоголівської селищної ради з клопотанням про те, щоб визнали за нею право власності на дане приміщення, оскільки вона понад 20 років безперервно користується даним нерухомим майном. Однак, Гоголівська селищна рада їй відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо позивачка має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їй потрібно звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати та оформити документи на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2 не можливо, позивачка звернулася до суду з позовом до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання за нею права власності на вищезазначений житловий будинок за набувальною давністю (а.с.а.с.2-6,43).

Ухвалою суду від 21.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю було залишено без руху (а.с.39). 08.04.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху по справі (а.с.43).

Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 10.04.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 04.06.2019 року (а.с.58). Підготовче засідання по справі було відкладено і зв`язку з витребуванням копії актових записів про смерть гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, а також зроблені запити до Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та витяг з Реєстру заповітів щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.81-83).

04.06.2019 року також вирішено зробити витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо належності домоволодіння, яке розташоване в будинку АДРЕСА_2 (а.с.106). Інформація з Великобагачанської державної нотаріальної контори надійшла на адресу суду і також приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.93-95).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача в повній мірі і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.84).

12.06.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про доручення до матеріалів справи перелічених у даній заяві документів, які приєднані до матеріалів справи (а.с.а.с.85-92).

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 15 липня 2019 року по 24 липня 2019 року перебував на лікарняному, в період часу з 22 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно суддя Хоролець В.В. перебував у щорічній відпустці (в межах цього періоду з 29 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року перебував на лікарняному), тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядались).

Ухвалою суду від 01.07.2019 року у справі проведено підготовче засідання і призначено розгляд справи на 15.08.2019 року (а.с.98). Відповідно до даної ухвали вирішено витребувати з Полтавського обласного нотаріального архіву відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім місцем проживання якого було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. А також витребувано у Великобагачанській державній нотаріальній конторі Полтавської області відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/ відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Інформація з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.111-129).

15.08.2019 року розгляд справи відкладено на 17.09.2019 року та головуючий ухвалив зробити запит до Полтавської районної державної нотаріальної контори відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/ відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів, а також зробити запит до Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області щодо актового запису про смерть гр. ОСОБА_9 , 1938 р.н., останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (орієнтовно), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Інформація з Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області відносно ОСОБА_5 надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.144-146), інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області відносно ОСОБА_9 надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.147-148), інформація з Полтавської районної державної нотаріальної контори також приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.149-151).

17.09.2019 року розгляд справи відкладено в зв`язку з запитом до Полтавського обласного нотаріального архіву відносно відомостей про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Розгляд справи відкладено на 08.11.2019 року. Інформація з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.163-172).

Ухвалою суду від 08.11.2019 року до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , направивши даній третій особі копію позовної заяви та даної ухвали суду, надавши процесуальне право направити свої пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст.ст.181,192 ЦПК України, розгляд справи відкладено на 04.12.2019 року. Зроблено запит до Великобагачанського ДРАЦС про наявність/відсутність актового запису про смерть громадянина ОСОБА_3 , жителя с. Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області. Інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області відносно ОСОБА_3 надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.185-186).

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролец В.В. в період часу з 11 год. 22 листопада 2019 року по 04 грудня 2019 року перебував на лікарняному, тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядалися). Розгляд справу відкладено на 20 січня 2020 року.

В судових засіданнях 15.08.2019 року та 20.01.2020 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви і просили позов задовольнити. ОСОБА_1 також вказувала про те, що її мати ОСОБА_8 у 1999 році придбала житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 у громадянина ОСОБА_5 без оформлення будь-яких документів.

Представник відповідача у справі Гоголівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, від даної селищної ради до суду надійшли листи про те, що Гоголівська селищна рада визнає позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю і прохає провести розгляд справи у відсутність представника селищної ради.

Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року.

Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 року, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, право визначення кола відповідачів у конкретній справі належить виключно позивачу, який звертається з відповідними позовними вимогами до суду.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що даним позивачем при зверненні до суду з відповідним цивільним позовом визначено такий суб`єктний склад учасників справи - відповідачем у справі визначено Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.2-6). При цьому, в ході розгляду даної цивільної справи, суд, з`ясовуючи коло спадкоємців щодо даного спірного домоволодіння, залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 (а.с.а.с.174-175) (на час його залучення у суду не було інформації про смерть даного громадянина).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (мати позивача у справі, як на те посилалася позивач у справі ОСОБА_1 , а також вбачається з матеріалів справи а.с.а.с.86-92) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, про що Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області 17.01.2011 року видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за №5 (а.с.7).

Відповідно до направлення серії ЖТ НОМЕР_1 від 03.07.1997 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , 1960 р.н. та ОСОБА_6 , 1988 р.н. переселяються з м. Коростень відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їм надається право на одержання, будівництво або придбання житла і працевлаштування у смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (а.с.8).

З довідки № 872 від 11.06.2018 року виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрована в АДРЕСА_1 з 02 грудня 1997 року, фактично проживає по АДРЕСА_2 з 19 липня 1999 року по даний час (а.с.9).

Відповідно до акту від 11.06.2018 року депутата Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, де в присутності свідків ОСОБА_10 , що проживає по АДРЕСА_3 та ОСОБА_11 , що проживає по АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_1 проживає з дочкою та внуком в АДРЕСА_4 Гоголеве по АДРЕСА_2 з 19 липня 1999 року і по даний час. За час проживання позивачка ОСОБА_1 підключила до даного будинку газ, провела воду, перекрила покрівлю літньої кухні, чотири рази перекривала веранду до житлового будинку, поміняла у веранді підлогу, проводила побілку та покраску в кімнатах та самого житлового будинку, замінила огорожу, забетонувала доріжки, підтримувала даний житловий будинок у належному стані (а.с.10).

З довідки № 869 від 08.06.2018 року виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно рішення десятої сесії сьомого скликання Гоголівської селищної ради від 27.06.2016 року в сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області назва вулиці Пролетарська змінено на назву Сонячна (а.с.11).

Відповідно до письмових свідчень жителів селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вбачається, що кожного із них наймала громадянка ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 для виконання ремонтних робіт житлового будинку та господарських будівель, де остання проживає (а.с.а.с.12-15).

Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 06.12.2005 року вбачається, що між начальником Великобагачанського УЕГГ та ОСОБА_8 було укладено договір про надання послуг з газопостачання, про те адреса місця проживання споживача (вулиця та номер будинку) чітко не простежується з копії даного договору (а.с.а.с.16-18).

Відповідно до типового договору №10347 про надання населенню послуг з газопостачання від 27.07.2012 року вбачається, що між ПАТ «Полтавагаз» та ОСОБА_1 було укладено відповідний договір, при цьому, адреса ОСОБА_1 вказана як «АДРЕСА_1» (а.с.а.с.19-21).

Відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання від 26.12.2001 року вбачається, що між Великобагачанським УЕГГ та ОСОБА_8 було укладено договір про надання даних послуг, про те в цьому договорі не вказана адреса місця проживання ОСОБА_8 і її підписи як споживача на цьому договорі відсутні (а.с.а.с.22-23).

Згідно договору №9434 про користування електричною енергією від 04.10.2004 року вбачається, що між Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_2 укладено відповідний договір (а.с.а.с.24-25).

Відповідно до договору № 9434 про користування електричною енергією від 01.04.2011 року вбачається, що між Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 укладено відповідний договір (а.с.а.с.26-27).

З фотознімків, які приєднані до матеріалів справи вбачається, в якому стані знаходилося приміщення та дах певного житлового будинку (а.с.а.с.28-30). Однак, з даних фотознімків не можливо зробити висновок, на яку саме дату зроблені дані фотознімки і якого саме житлового будинку вони стосуються.

З копії паспорту громадянки України НОМЕР_2 від 03.02.1998 року вбачається, що цей паспорт виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с. Біляри Комінтернівського району Одеської області, яка зареєстрована у встановленому законом порядку на проживання в АДРЕСА_1 (а.с.а.с.33-34).

З посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 03.12.1993 року вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) (а.с.36).

З інформації Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-18/169 від 03.04.2019 року вбачається, що у зв`язку з відсутністю в Гоголівській селищній раді книг погосподарського обліку, інформація щодо власника на житловий будинок АДРЕСА_2 відсутня (а.с.45).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З проекту газифікації житлового будинку АДРЕСА_2 вбачається, що даний проект у 1976 році замовляв громадянин ОСОБА_7 (а.с.а.с.49-56).

Відповідно до звіту про оцінку майна №1018-1935 та висновку про вартість об`єкта оцінки вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Консультаційно - оціночної компанії «Дисконт» про визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для цілей оподаткування та пред`явлення в суді, з якого вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки для пред`явлення в суді складає, без ПДВ 49740 грн. (а.с.а.с.69-70).

Домоволодіння по АДРЕСА_2 складається в цілому відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами з - житлового будинку (літ. - А-1), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), вбиральні (літ. - Г), огорожі №1, воріт огорожі №2, водогін № 3 (а.с.а.с.71-73).

З копії Актового запису про смерть №39 від 23.10.1989 року, виданого Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.82). Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №58 виданого Гоголівською дільничною лікарнею від 22.10.1989 року. Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 видане ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).

Суд в ході розгляду справи направляв відповідні запити до органів нотаріату з метою перевірки відомостей про те, чи не є домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 об`єктом спадкового майна та встановив наступне.

З повідомлення в.о.завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори від 19.06.2019 року №01-09/400, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 відсутня (а.с.а.с.93-95).

З повідомлення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 16.07.2019 року №2216/01-20, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що відсутня інформація відносно заповіту від імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.а.с.111-112).

З повідомлення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 11.07.2019 року №2118/01-20 вбачається, що Полтавський обласний державний нотаріальний архів направляє належним чином засвідчену копію спадкової справи за № 211/1989 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо ОСОБА_5 (а.с.а.с.114-129).

Так, з копії вищевказаної спадкової справи №211/1989 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , який постійно проживав в АДРЕСА_2 вбачається, що 09.11.1989 року заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 подала ОСОБА_9 , яка проживала за вищевказаною адресою (а.с.115 зворот). В подальшому, 14.08.1990 року ОСОБА_9 , як дружина померлого ОСОБА_7 (а.с.а.с.118) подала до Великобагачанської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ (одну другу) частину домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.116 зворот). Також вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 за життя придбав у ОСОБА_16 згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1967 року, реєстровий номер 507 (а.с.а.с.119-120) та згідно довідки-характеристики даного домоволодіння від 21.06.1990 року, ОСОБА_7 являвся власником даного домоволодіння (а.с.121). Вбачається, що 14.08.1990 року Великобагачанської державною нотаріальної конторою Сокальській Г.Г. були видані свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 - на одну другу частину у спільному сумісному майні щодо домоволодіння (житлового будинку та господарських будівель) АДРЕСА_2 (а.с.123) та як спадкоємцю за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 (а.с.124); при цьому, згідно примітки у свідоцтві про право на спадщину, реєстровий номер 814 вказано, що на одну другу частину даного домоволодіння їй видано свідоцтво про право власності згідно ст.22 КпШС України від 14.08.1990 року №812.

Також з копії вищевказаної спадкової справи вбачається, що 06.08.1990 року до Великобагачанської ДНК звернувся з заявою син померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_9 (а.с.127). З такою ж заявою 07.08.1990 року до держнотконтори звернувся і інший син померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 (а.с.128).

Отже, з сукупності досліджених матеріалів даної спадкової справи, що спадщину після смерті ОСОБА_7 , який постійно проживав в домоволодінні АДРЕСА_2 ) прийняла його дружина - ОСОБА_9 в порядку ЦК України в редакції 1963 року.

З копії Актового запису про смерть №29 від 16.08.1992 року, виданого Великобагачанською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області померла громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.148).

З повідомлення в.о.завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 02.10.2019 року №2994/01-20, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копії документів зі спадкової справи вбачається, що Полтавський обласний державний нотаріальний архів направляє копії заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини, що містяться в матеріалах спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.10.2019 року за №57760574. Крім того повідомляється, що Спадковий реєстр діє з 2000 року (а.с.а.с.166-171).

З копій документів зі спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 , яка постійно проживала в АДРЕСА_2 вбачається, що заяви про прийняття спадщини після її смерті подали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.а.с.168-169). 15.11.1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали до Великобагачанської держнотконтори спільну заяву про те, що після смерті матері ОСОБА_9 залишилася спадщина, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 ; також зазначили, що вони є дітьми померлої ОСОБА_9 і за законом в порядку ст.529 ЦК України просили державну нотаріальну контору видати їм свідоцтва про право на спадщину по закону на наявне спадкове майно, що залишилося після смерті матері (а.с.171).

Згідно ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Отже, з сукупності досліджених матеріалів зі спадкової справи після смерті ОСОБА_9 , що проживала в домоволодінні АДРЕСА_2 вбачається, що спадщину після її смерті (якій також було видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину після смерті чоловіка ОСОБА_7 та на іншу частину як співвласнику в порядку ст.22 КпШС України) прийняли її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в порядку ЦК України в редакції 1963 року, однак за життя дані громадяни не отримали свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері. Проте, не отримання ними свідоцтв про право на спадщину за законом не припинило права даних спадкоємців на майно померлої ОСОБА_9 .

З копії Актового запису про смерть №11 від 24.05.1995 року, виданого Михайлівською сільською радою народних депутатів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_11 в селі Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.186).

З копії Актового запису про смерть №82 від 10.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського управління юстиції Полтавської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.83). З повідомлення в.о.завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 року №01-09/506, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 відсутня (а.с.а.с.144-146). Проте, з повідомлення завідувача Полтавської районної державної нотаріальної контори від 29.08.2019 року №01-16/1080, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 відкрита спадкова справа за № 125/2016 за претензією Приватбанка від 25.02.2016 року, яка була адресована Полтавській районній державній нотаріальній конторі. Заборгованість спадкодавця була зазначена в розмірі 3586,16 грн. На даний час в матеріалах спадкової справи відсутня інформація про наявність фізичних осіб спадкоємців (а.с.а.с.149-151).

Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

За загальним змістом ст.344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. При цьому, добросовісним заволодінням може вважатись таке, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності наріч виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність законного об`єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Відсутність однієї із них виключає можливість для позитивного вирішення справи. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Про вищевказане вказав Вищий спеціалізований суд України в своїй ухвалі від 12.04.2017 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З огляду на вищевикладені положення ЦК України, які врегульовують питання набуття права власності за набувальною давністю та те, що під час всього періоду користування домоволодінням, яке розташоване по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 було достовірно відомо (з огляду на доводи позовної заяви, заяви про усунення недоліків та пояснення позивача у судовому засіданні), що даний житловий будинок був успадкований в порядку, що діяв згідно ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті ОСОБА_7 його дружиною ОСОБА_9 , а після її смерті її спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , і дані обставини вбачаються з сукупності досліджених матеріалів даної цивільної справи, відповідно, в сукупності вищевикладеного суд приходить до висновку, що за даних встановлених обставин в межах предмету розгляду даного позову підстав для застосування положень ч.1 ст.344 ЦПК України не вбачається. При цьому, не має правового значення для вирішення спірних правовідносин та обставина, що вищевказані спадкоємці після смерті ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ) не отримали у встановленому ЦК України (в редакції 1963 року) порядку свідоцтва про право на спадщину - щодо відповідного домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки не отримання такого свідоцтва спадкоємцями само по собі не тягне за собою втрату права на спадкування відповідного майна або його частини.

Ті обставини, на які посилається позивач у справі ОСОБА_1 про те, що вона здійснила ремонті роботи щодо даного будинку, а також уклала ряд договорів з енергопостачальними організаціями, враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини (належності даного домоволодіння та його спадкування в порядку, передбаченому ЦК України (в редакції 1963 року), не змінюють того, що позивач у справі, з огляду на суть та зміст положень ст.344 ЦК України не може набувати право власності на спірне домоволодіння в порядку норм ст.344 ЦК України (як про те вона посилається у доводах позовної заяви та заявлених позовних вимогах).

Виходячи з вищенаведених висновків, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання відповідачем Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області заявленого ОСОБА_1 позову, оскільки таке визнання позову не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи встановлені обставини справи та те, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно з факту визнання відповідачем позову. Про це вказується також в Постанові Верховного Суду від 16.07.2018 року.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.5,15,16,344 ЦК України (в редакції 2003 року), роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,89,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 за набувальною давністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , вказане у позовній заяві фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ; представник позивача за довіреність Першого полтавського центру з надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_2 , місце знаходження АДРЕСА_5 ; відповідач Гоголівська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження сел. Гоголеве, вулиця С.Горєва, 27 Великобагачанського району Полтавської області; залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 (як встановлено в ході розгляду справи, він помер ще 22.12.1995 р. і ця інформація не була відома суду на час постановлення ухвали про залучення третьої особи у справі).

Повний текст рішення складений 30 січня 2020 року.

Суддя В.В.Хоролець