печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини» про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив суд визнати недостовірною наступну інформацію: «По данным фактам общественной организацией бил подготовлен и подан соответствующий иск в Окружной административный суд Киева в котором изложены требования, в том числе признать недействительным договор купли-продажи акций ПАО «Переходящий банк «РВС Банк», заключенный в 2015 году между Фондом гарантирования вклада и ООО «Украинская Бизнес Группа», контролером которой является ОСОБА_1», що розміщена в мережі Інтернет на веб-сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «УКРАЇНСЬКІ НОВИНИ» негайно розмістити на веб-сайті: https://ukranews.com інформацію про спростування інформації про набуття Р. С. Демчаком акцій AT «РВС БАНК» через ТОВ «Українська бізнес група». Вказану інформацію розмістити шляхом публікації оголошення на веб-сайті: https: //ukranews.com наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-странице нашего сайта была размещена статья «Подан иск к экс-нардепу от БПП Руслану Демчаку о незаконности приобретения РВС Банка». В данной статье указано о приобретении ОСОБА_1 акций АО «РВС Банк» через ООО «Украинская бизнес группа». В связи с этим доводим до сведения читателей, что данная информация является недостоверной, т.к. господин ОСОБА_1 не являлся на момент приобретения ООО «Украинская бизнес группа» акций АО «РВС Банк» ни учредителем, ни конечным бенефициарным собственником, ни контролером ООО «Украинская бизнес группа» /а. с. 4-9/.

Ухвалою судді від 02 вересня 2019 року у справі відкрито провадження /а. с. 26-27/.

У судові засідання два рази поспіль, а саме 04 грудня 2019 року та 04 лютого 2020 року, позивач / його представник не з`явилися, будучи повідомленими належним чином засобами, у тому числі на 04 грудня - під особистий розпис представника позивача у розписці, та за допомогою поштового зв`язку за зазначеними у позовній заяві адресами, про причини неявки суду не повідомили, заяви з процесуальних питань, зокрема про розгляд справи за їхньої відсутності, подано не було /а. с. 29, 31, 33, 54, 55/.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність правових підстав залишити позов без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За положеннями частини п`ятої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положеннями статті 13 ЦПК України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За частиною третьою ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, частини четвертої ст. 12 ЦПК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Так, Європейський суд з прав людини відхиляє скаргу заявника на порушення права доступу до суду, якщо він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи (остаточне рішення у справі «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року)).

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Згідно з положеннями пункту 3 частини першої ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду за результатами провадження, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відтак, суд вбачає достатність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 223, 257, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини» про захист честі, гідності та ділової репутації, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова