Справа № 569/129/20
Номер провадження 2/570/614/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 497 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконними дій нотаріуса,

в с т а н о в и в :

03 січня 2020 року позивач звернувся до Рівненського міського суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконною відмову нотаріуса Етері Гдзірішвілі (Грузія, м.Кутаїсі, вул.Грішашвілі, № 14, 21.12 від 21.12.2019 року Акт № ), визнати непропущеним строк подання заяви про прийняття спадщини або за необхідності визнати строк пропущеним з поважних причин та продовжити його, зобов`язати нотаріуса видати йому свідоцтво про право власності на спадщину після смерті його батька ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), а саме на: квартиру АДРЕСА_1 з земельною ділянкою і інше майно за заповітом і законом.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області Бердія М.А. від 08 січня 2020 року справу передано за підсудністю на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області.

27 січня 2020 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження судді Остапчук Л.В.

Ознайомившись із матеріалами справи, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (ч.2 ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України").

При цьому суди повинні враховувати, що суд не може застосовувати закон, який регулює правовідносини, що розглядаються, інакше як міжнародний договір. У той же час міжнародні договори застосовуються, якщо вони не суперечать Конституції України (п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя").

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається Цивільним процесуальним кодексом України, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

09.01.1995 року було підписано Договір між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифіковано 22.11.1995 року, який набрав чинності 05.11.1996 року.

Згідно ст.37 вищезгаданого договору провадження у справах про успадкування рухомого майна, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 цієї статті, провадять установи Договірної Сторони, на території якої спадкодавець мав останнє постійне місце проживання. Якщо все рухоме успадковане майно знаходиться на території Договірної Сторони, де спадкодавець не мав останнього постійного місця проживання, тоді за заявою спадкоємця або відказоодержувача, якщо з цим згодні всі спадкоємці, провадження по справі про успадкування провадять установи цієї Договірної Сторони. Провадження у справах про успадкування нерухомого майна провадять установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Положення цієї статті застосовуються і до спорів у справах про успадкування.

Крім того, згідно ст.70 Закону України "Про міжнародне приватне право", яка регулює колізійні норми щодо спадкування, з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Статтею 71 вищезгаданого закону визначено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Отже, оскільки у даному випадку позивач фізична особа, звертається з позовом до відповідача нотаріуса Республіки Грузія, у спорі щодо спадкування нерухомого майна, яке знаходиться в м.Кутаїсі Республіка Грузія, тому, як уже було зазначено вище, даний спір за таких умов, суб`єктно не належить до юрисдикції національних судів України.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Це узгоджується із Закону України "Про міжнародне приватне право" і Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що дана справа не підсудна судам України, вирішувати спір має компетентний суд Республіки Грузія, куди позивачу ОСОБА_4 необхідно звернутися з відповідним позовом.

Відповідно, провадження в справі не може бути відкрито і на підставі ст.186 ЦПК України у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 3, 13, 19, 186, 497, 258-261, 352, 353 ч.1 п.6, 354 ЦПК України, Законом України "Про міжнародне приватне право", Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позивом ОСОБА_1 про визнання незаконними дій нотаріуса.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами надіслати позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, що постановлена судом без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала набере законної сили після її розгляду Рівненським апеляційний судом.

Суддя Остапчук Л.В.