Справа № 357/4673/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НьюФайненс Сервіс», заінтересована особа: ОСОБА_1 , ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «НьюФайненс Сервіс» звернувся до суду з даною заявою 28.12.2019 року, шляхом направлення поштою, яка зареєстрована судом 20.01.2020 року, в якій просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа №357/4673/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» суми заборгованості за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року в розмірі 37 818 грн. 13 коп. та судових витрат в розмірі 1798,00 грн. Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2019 року по справі №357/4673/16-ц заяву ТОВ «Нью Файненс Сервіс», про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено, та замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» у виконавчому листі, виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року у справі №357/4673/16-ц. Тобто, лише починаючи з дати набрання законної сили цією ухвалою ТОВ «Нью Файненс Сервіс» мало право пред`явити виконавчий лист до виконання. Як вбачається з виконавчого листа, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року з дня вступу рішення в законну силу, а саме до 06.09.2017 року, тому товариство не могло пред`явити даний виконавчий лист до виконання у зв`язку з закінченням строків для цього ще до винесення ухвали про заміну сторони виконавчого провадження від 26.11.2019 року. На думку заявника, поважними причинами можуть бути обставини, які свідчать про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки, а в даному випадку у ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не було об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки. Виконання судових рішень покладено законом на органи державної виконавчої служби та приватних виконавців, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження». Тому, враховуючи зазначене, а також факт невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили (заборгованість за кредитним договором не погашена), що є неприпустимим, просили поновити строк пред`явлення виконавчого листа.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, приходить до наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок вирішення питань про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання врегульовано ст. 433 ЦПК України.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

21.07.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено (а.с. 51-53) та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» суму заборгованості за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року в розмірі 37 818 грн. 13 коп. та судові витрати в розмірі 1798,00 грн. Рішення набрало законної сили 06.09.2016 року і 22.09.2016 року направлено виконавчий лист на адресу ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», який отримано 04.10.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке 29.06.2017 року змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», було укладено договір факторингу №28/02-1, згідно якого ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відступило фактору ТОВ «Нью Файненс Сервіс» з 28.02.2017 року під фінансування від фактора, а фактор ТОВ «Нью Файненс Сервіс» набув права грошової вимоги та здійснює їх оплату клієнту, до боржників, зазначених в реєстрі боржників, що міститься в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 5.1 Договору сторони домовились, що розмір ціни продажу прав вимоги складає 341 571 000,00 грн. та фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування суми ціни продажу, що вказана в п. 5.1 на рахунок клієнта до 01.09.2017 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 81-86). Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу №28/02-1 від 28.02.2017 року, згідно акту прийому-передачі прав вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» передав, а фактор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ» прийняв права вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року в сумі 37 818,13 грн..

26.11.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 104-106) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», про заміну стягувача у виконавчому листі,задоволено та замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» у виконавчому листі виданий 22.09.2016 року на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року у справі №357/4673/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» суму заборгованості за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника. Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник набув статусу стягувача лише 26.11.2019 року, внаслідок заміни Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», що підтверджується матеріалами заяви (а.с. 107).

Як вбачається з копії виконавчого листа (а.с. 110), строк його пред`явлення до виконання зазначено 06.09.2017 року, крім того, згідно супровідного листа оригінал зазначеного листа був направлений заявником до заяви про заміну стягувача та повернутий на їхню адресу, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1087) та підтверджує, що виконавчий лист у справі №357/4673/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» суму заборгованості за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року в розмірі 37 818 грн. 13 коп. та судові витрати в розмірі 1798,00 грн., до виконання не пред`являвся та рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Також слід зазначити, що, відповідно до ст. 10 ЦПК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997 року зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року). Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, тому, заява стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 355, 433 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (Код , місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2), заінтересована особа: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Червоноармійська, 13), про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №357/4673/16-ц, який виданий 22.09.2016 року на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» суми заборгованості за кредитним договором №Р24.232.70913 від 20.10.2014 року в розмірі 37 818 грн. 13 коп. та судових витрат в розмірі 1798,00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвалу складено 03.02.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко