Єдиний унікальний номер: 378/448/20
Провадження № 2/378/162/20
УХВАЛА

"10" серпня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за зустрічним позовомГремілова ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

До суду з названим позовом звернулася ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 30 травня 2019 року о 03:00 год. на 136 км автодороги М-05 Київ-Одеса, сталося зіткнення автомобіля VOLVO VVN, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом WIT200Challenger R-60, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем DAF45, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Власником автомобіля DAF45, державний номерний знак НОМЕР_3 , є вона (позивач). Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 06.11.2019 року визнано відповідача винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП її (позивача) автомобілю DAF45, нанесено механічні пошкодження.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 12.07.2019р., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу (позивача) складає 191 819,43 гривень.

ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 03.12.2019 року відшкодовано їй (позивачу) частину збитків в розмірі 42 145,98 гривень, невідшкодованими залишились 149 673,45 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 149 673,45 гривень матеріальної шкоди, завданої їй (позивачу) внаслідок ДТП, суму відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 2 172,96 грн., інфляційні збитки в розмірі 1 047,71 грн., а також судовий збір в розмірі 1 528,95 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн..

07.07.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 з посиланням на те, що 30 травня 2019 року сталося зіткнення автомобіля VOLVO VVN, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом WIT200Challenger R-60, державний номерний знак НОМЕР_2 , під його ( ОСОБА_1 ) керуванням, з автомобілем DAF45, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 ..

На час дорожно-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі полісу від 10.10.2018 року №АМ/6787165, яким застраховано автомобіль Volvo VVN, та на підставі полісу від 10.08.2018 року №АМ6787170, яким застраховано напівпричіп WIT200 Challenger R-60. За кожним із вищевказаних полісів передбачена страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн.

ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» у зв`язку з вищевказаною ДТП виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 42 145,98 грн., тобто страховик сплатив страхову суму у меншому розмірі, ані ж це було передбачено за вищевказаними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. ОСОБА_3 не надала доказів, що підтверджують факт оскарження нею суми, яка була сплачена ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» на її користь.

У випадку стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) матеріальної шкоди у розмірі 149 673,45 грн, виникають підстави для визнання за ним права власності на транспортний засіб DAF45, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , оскільки згідно наданого ОСОБА_3 звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу DAF45 (227 228,35 грн.), що їй належить, перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП (191 819,43 грн.), тобто, ремонт у такому випадку є економічно необґрунтованим, і з урахуванням положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказаний автомобіль є фізично знищеним.

У зв`язку з цим, оскільки ОСОБА_3 просить стягнути з нього ( ОСОБА_1 ) різницю між матеріальним збитком та виплаченим відшкодуванням ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» (191 819,43 грн - 42 145,98 грн = 149 673,45 грн), - у випадку задоволення її позовних вимог, ОСОБА_3 отримає ринкову вартість транспортного засобу DAF45 до моменту ДТП (149 673,45 грн + 42 145,98 грн = 191 819,43 грн). Тобто, у нього ( ОСОБА_1 ) виникає право на отримання пошкодженого транспортного засобу DAF45 у тому вигляді, в якому він був після ДТП (з пошкодженнями, отриманими в результаті ДТП), що визначений у звіті на момент проведення огляду транспортного засобу (18.06.2019 року) оцінювачем ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на автомобіль DAF45, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1999 року випуску, тип загальний вантажний фургон, номер шасі НОМЕР_4 , у стані, який визначений (описаний) у звіті про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №373/07-19 від 12.07.2019 року, з пошкодженнями визначеними у акті огляду транспортного засобу DAF45 від 18.06.2019 року (додаток до звіту), станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 30.05.2019 року.

Разом з зустрічним позовом ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль НОМЕР_5 .

Розглянувши вказану заяву, всебічно та повно дослідивши доводи ОСОБА_6 - позивача за зустрічним позовом, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Заявник у своїй заяві всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не вказує пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення ОСОБА_3 - відповідача за зустрічним позовом від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та ідтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких умов, суд приходить до висновку про відсутність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Керуючись статтями ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Н. М. Марущак