Справа № 131/1051/19
Провадження № 2/131/140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

розглянувши у спрощеному порядку без фіксації процесуальної дії технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що з моменту купівлі будинку проживає у власному житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24 грудня 1999 року.

Раніше з позивачем ОСОБА_1 в цьому ж будинку проживав її син ОСОБА_2 . Однак, в 2012 році він пішов працювати в село Язовицю Іллінецького району та перейшов туди ж і проживати, де й по цей час проживає, однак місце реєстрації постійного його проживання залишається в житловому будинку позивача, що в зимовий період для неї складає великі труднощі щодо забезпечення субсидією на опалення житлового будинку та непомірний розмір сплачуваних комунальних послуг враховуючи реєстрацію його місця проживання в її житловому будинку.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до свого сина ОСОБА_3 з тим, щоб він зареєструвався за місцем свого проживання в селі ОСОБА_4 , оскільки він у неї в будинку фактично не проживає, а його реєстрація в її будинку створює для неї великі труднощі в опалювальний період з забезпеченням субсидією та на комунальні послуги, однак ОСОБА_3 відмовився змінити своє місце реєстрації проживання в добровільному порядку, що зумовлюється порушенням моїх прав, саме тому вона звернулась до суду з даним позовом.

Тому, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним йому на праві власності житловим приміщенням.

Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк не подав заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити частково з наступних мотивів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 (а.с.4,5), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.7-8), копією договору купівлі-продажу АВЕ №470699 від 24.12.1999 року (а.с.9), копією реєстраційного посвідчення житлового будинку №1424 від 10.01.2000 року (а.с.10-11).

Окрім ОСОБА_1 у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає на протязі шести років ОСОБА_2 , що підтверджується актом обстеження на предмет проживання ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

При цьому, відповідач добровільно не виписується із належного позивачу на праві власності житлового будинку, хоч вже на протязі шести років у ньому не проживає.

Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання ОСОБА_2 такоим, що втратив право користування житловим приміщенням, доведена повністю, тому підлягає задоволенню.

При цьому, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації не може бути задоволена судом, оскільки, згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду є достатнім для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.1).

На підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 141,206, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування належним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_3 .

Головуючий: