Справа № 212/5991/20
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Чайкін І.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позову до суду, в якій просить суд забезпечити їй як особі, яка набуде статусу позивача після подання позовної заяви докази до подання позову. Просить витребувати:

- від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Літвінової Ірини Іванівни, адреса: АДРЕСА_2, тел.. НОМЕР_2 - витребувати інформацію про посвідчення нею заповіту від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , із зазначенням дати, часу та місця оформлення заповіту, а також зазначенням даних на особу на користь якої складено заповіт;

- від комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16 Криворізької міської ради, адреса: вул. Мусоргського 32А в м. Кривй Ріг, 50053, тел.., 097-213-47-90 - амбулаторну медичну карту та копію свідоцтва про смерть на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , яка за життя мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ;

- від медичного центру «Надія», адреса: вул. Мусоргського, 9 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, 50000, тел.. , 096 -54-11-888, - амбулаторну карту пацієнта № 63671 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- від комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 5 « Криворізької міської ради, адреса : вул. Поперечна, 1А в м. Кривому Розі, 50084, тел.068- 219-81-21;

- медичну карту стаціонарного хворого № 903,1-е терапевтичне відділення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , яка перебувала на лікуванні у вказаному відділенні з 03.02.2020 р. по 26.02.2020 р.;

- медичну картку стаціонарного хворого № 2852,1-е терапевтичне відділення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн. НОМЕР_1 , яка перебувала на лікуванні у вказаному відділенні з 06.04.2020 р. по 17.04.2020 року.

В обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері заявниця подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Волошко Ольги Миколаївни.

Від приватного нотаріуса Волошко О.М. заявниця дізналась про наявність заповіту складеного за життя померлою на іншу особу і що такий заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.

ОСОБА_1 22.06.2020 року звернулась до приватного нотаріуса Літвінової І.І, про отримання інформації про оформлення нею заповіту від ОСОБА_2 та надання відомостей про особу на користь якої посвідчено заповіт та його умови.

10.07.2020 року на це звернення приватний нотаріус Літвінова І.І. за вих. № 61/01-16 надала лист про відмову у наданні інформації.

Окрім цього, за життя мати мала досить суттєві проблеми зі станом свого здоров`я і у зв`язку з цим практично постійно зверталась до медичних установ про надання їй медичної допомоги, що дає заявниці підставу вважати, що на момент складення та посвідчення заповіту нотаріусом Літвіновою І.І. волевиявлення заповідача - не було вільним і не відповідало її волі в наслідок її фізіологічного стану.

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання вказаного заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно, однак зібрати певні докази, визначити суб`єктний склад цього процесу, встановити особу спадкоємця та визначити позовні вимоги самостійно не виявляється можливим.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст.ст. 116-118 ЦПК України.

Заявницею ОСОБА_1 не надано ніяких доказів, які б свідчили про наявність у померлої захворювань, які б обґрунтовували витребування відповідних медичних документів. Також не надано доказів, що вона є донькою померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як і доказів звернення до приватний нотаріус Літвінова І.І. та відмові у наданні інформації.

Заявниця у своєму клопотанні не довела наявність достатніх підстав вважати, що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та що такий заповіт існує.

На підтвердження обставин викладених в заяві ОСОБА_1 надала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, які лише підтверджують смерть ОСОБА_2 та відкриття спадкової справи після цього. Інші обставини викладені в заяві не підтверджені належними та допустимими доказами.

Звертаємо увагу, що медична та таємницю вчинення нотаріальних дій охороняються законом. Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ст.ст. 39-1, 40 «Основ законодавства про охорону здоров`я», ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 7,14 Закон України «Про захист персональних даних» відомості про стан здоров`я фізичної особи становлять лікарську таємницю та відносяться до конфіденційної інформації (інформації з обмеженим доступом), доступ до якої надається у випадках та в порядку, передбачених чинним законодавством. Медична інформація про фізичну особу надається лікувально-профілактичним закладом в рамках цивільного, адміністративного судочинства та кримінального провадження в порядку, встановленого відповідним процесуальним законодавством..

Потреби заявниці не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у заяві про забезпечення доказів.

Суддя не вважає переконливим твердження заявниці, що вона не має змоги подати позов до суду про визнання заповіту недійсним через не встановлення особи, яка набуде статус відповідача. У будь-якому випадку , ОСОБА_1 , у ході судового розгляду має можливість заміни неналежного відповідача, залучення до участі в справі співвідповідача відповідно до положень ст. 51 ЦПК України.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальний механізм забезпечення доказів у порядку, визначеному ст. 116-118 ЦПК України, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Таким чином, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України.

У поданій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб. Зокрема, заявником не наведено доводів наявності підстав припускати, що засіб доказування, який просить витребувати заявник, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Керуючись ст. ст. 116-118 ЦПК Україна, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позову про витребування доказів до подання позову - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. Б. Чайкін