Дата документу 11.08.2020 Справа № 335/5232/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/5232/20 Головуючий у 1 інстанції Гашук К.В.
Провадження №22ц/807/2432/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович, про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов М.О., про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві ОСОБА_1 зазначала, що 15 червня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Абрамова М.О. із заявою з метою оформлення спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 .. Проте, 18 червня 2020 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини, і тим, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 не проживала постійно зі спадкодавцем.

ОСОБА_1 , зазначала, що тривалий час проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Вказувала, що метою встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є подальше оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Посилаючись на наведене, просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження за заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Роз`яснено, що даний спір може бути вирішено шляхом подання позовної заяви в порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що із поданої до суду заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду в загальному порядку.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на момент смерті призведе до породження юридичних наслідків, а саме: виникнення права на спадкування. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті. Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на момент смерті не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та помилково прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. Також, посилаючись на п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Оскільки, встановлення факту спільного та постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на момент смерті жодним чином не вплине на спадкові права й обов`язки інших осіб і спору між ними, а виникнення права на спадкування ОСОБА_1 залежить від доведення певного факту, зокрема, факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, скаржниця вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим.

У відзиві на вищезазначену апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що він є рідним сином померлого, а отже спадкоємцем першої черги. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав, оскільки за усною домовленістю спадщину повинна була приймати його матір. Жодних претензій до свої матері не має, у т.ч. претензій щодо спадкового майна, що в свою чергу свідчить про відсутність будь-якого спору.

Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву не скористались.

24 липня 2020 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. надійшла заява, в якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що заявниця ОСОБА_1 19 червня 2020 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-2).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження районний суд виходив з того, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , що свідчить про наявність спору про право та підлягає розгляду в загальному порядку.

З зазначеним висновком суду першої інстанції колегія судді погоджується в повному обсязі.

Так, до статті першої ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті третьої ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Крім того, згідно вимог ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Разом із тим відповідно до пунктів 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки встановлення факту потрібно заявнику для отримання спадкового майна у власність, а тому спір підлягає розгляду в загальному порядку з дотриманням правил підсудності, про що роз`яснено заявнику, та обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а твердження ОСОБА_1 про відсутність спору між спадкоємцями підлягає встановленню в загальному порядку з урахуванням положень ст.1227 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з оформленням спадщини, при цьому орган місцевого самоврядування також може претендувати на це майно у разі визнання спадщини відумерлою, отже зі змісту заяви вбачається спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, при цьому, суд першої інстанції також правильно зазначив, що заявник не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначеного факту та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

Таким чином, суд першої встановивши фактичні обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки встановлення факту потрібно заявниці для отримання спадкового майна у власність, а тому спір підлягає розгляду в загальному порядку з дотриманням правил підсудності, про що роз`яснено заявнику, та обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: