Справа № 182/4520/20
Провадження № 2-п/0182/38/2020
У Х В А Л А

Іменем України

10.08.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду А.Г. Багрова, розглянувши в залі суду м. Нікополя Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення № 2-1586/08 від 20.03.2008 року, зупинити його примусове виконання. В обґрунтування заяви посилається на те, що 20.03.2008 року Нікопольським міськрайонним судом без його участі було винесено заочне рішення, яким з нього на користь Кредитної Спілки «Аккорд» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 13010,76 грн. та судовий збір у сумі 160,10 грн. Про наявність зазначено рішення заявник дізнався лише 05.08.2020 року, коли з його заробітку почали відраховуватися кошти на користь Кредитної Спілки. З рішенням суду він категорично не згоден, наявність зобов`язань перед Кредитною Спілкою та факт отримання там кредиту заперечує, у зв`язку з чим вимушений звертатися до суду для оскарження заочного рішення.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 228 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно з п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка діє з 15.12.2017 року, справи в судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У випадку пропуску процесуального строку на звернення до суду, діють загальні норми ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інш. проти Великобританії" рішення від 22.10.96 р., "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80 р.). За практикою тлумачення права на ефективний захист в суді Європейським Судом з прав людини в рішенні у справі "Мірагалль Эсколано та інші проти Іспанії" допустимим обмеженням доступу до правосуддя відповідає застосування строків.

Суд окремо наголошує на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа "Устименко проти України") поновлення процесуального строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із заявою про скасування заочного рішення від 20.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся лише 07.08.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку. Заяви про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску та посиланням на докази не подавав. Власна розписка заявника, зроблена ним на копії оскаржуваного рішення, відповідно до якої його копію він отримав 05.08.2020 року, суд до уваги не бере, оскільки вона не є належним доказом по справі та відображає лише суб`єктивну сторону заявника.

Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду заявник не зазначив та судом не встановлено.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін "строк на оскарження рішення", що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою N 14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

У спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 20.03.2008 року. Цивільна справа № 2-1586/08, заочне рішення по якій ОСОБА_1 просить скасувати знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання відповідно до п. 22 Інструкції з діловодства у місцевому загальному суді, Наказу ДСА України № 22 від 11.02.2010 року.

Враховуючи, що заочне рішення, яке просить переглянути та скасувати ОСОБА_1 , ухвалене 20.03.2008 року, а заявник звернувся до суду із заявою про його перегляд та скасування 07.08.2020 року, тобто через 12 років після його ухвалення, заяви про поновлення процесуальних строків суду не надав, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 120-127, 284 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.03.2008 року по справі № 2-1586/08 залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвалу складено 10.08.2020 року.

Суддя: А. Г. Багрова