Справа № 286/1734/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить скасувати судовий наказ № 286/3868/19 від 18.12.2019 року та рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23.06.2020 року; встановити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2395 грн. з щорічною індексацією, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що платник аліментів ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, хворіє на тяжку хворобу, переніс складене дороговартісне хірургічне втручання і потребує пожиттєвого лікування, на яке витрачає значні кошти. У зв`язку із незадовільним станом здоров`я переїхав за місцем проживання сина, який здійснює за ним догляд, де орендував житло, у зв`язку з чим також поніс додаткові значні витрати. Приватною адвокатською практикою не займається і його основним, єдиним джерелом доходів є пенсія. Проте щомісяця надає відповідачу кошти на утримання дитини в розмірі близько 2000-2500 грн. та купує дитячі речі. Відтак, спроможний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина лише на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з грудня 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років складатиме 2395 грн. Відповідно до норм ч.7 ст.140 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, судовий наказ Овруцького районного суду Житомирської області від 18.12.2019 року у справі № 286/3868/19 залишено в силі. Позовна вимога про скасування судового наказу про стягнення аліментів не ґрунтується на нормах ЦПК України. Згаданий судовий наказ був виданий судом за заявою матері дитини на підставі та у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, яким передбачено зокрема, що судовий наказ видається судом, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини - у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Підстав для відмови у видачі судового наказу не було. Вимога позивача про встановленні розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2395 грн. з щорічною індексацією, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, не ґрунтується на нормах закону, так як відповідно до ч.2 ст.184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача аліментів, а не платника аліментів. Доводи позивача про те, що він у зв`язку із незадовільним станом здоров`я змушений нести значні витрати на його підтримання, не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки позивач займається приватною адвокатською практикою та отримує щомісячну пенсію в сумі 15497,80 грн., що підтверджується копією довідки ГУПФУ в Житомирській області та копією витягу з реєстру адвокатів. Належну на праві власності двокімнатну квартиру в м.Рівне позивач продав в кінці 2019 року та переїхав проживати по місцю проживання сина. А тому матеріальне та сімейне становище боржника в повній мірі дає можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в 1/4 частці його всіх видів заробітку (доходу) відповідно до судового наказу від 18.12.2019 року. Доводи позивача про те, що він щомісяця надає кошти на утримання дитини та купує дитячі речі є надуманими і не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. Відповідач просить врахувати обставини того, що неповнолітнього сина вона виховує одна, не працює, отримує щомісячний дохід у вигляді пенсії по інвалідності в сумі 1972,62 грн., що стверджується копіями довідки про склад сім`ї, трудової книжки та довідки про розмір пенсії.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснити без його участі, позов підтримує, просить його задоволити в повному обсязі, з мотивів у ньому наведених.

В судовому засіданні представник позивача позов не визнала, проти позову заперечила з мотивів наведених у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Відтак, заслухавши пояснення представника, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

18.12.2019 року Овруцьким районним судом Житомирської у справі № 286/3868/19 за заявою ОСОБА_3 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 (боржник) на користь ОСОБА_3 (стягувач) аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2019 і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття.

Як випливає із змісту норми п.1 ст.170 ЦПК України, боржник у випадках видачі судового наказу на підставі пунктів 4 і 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, не вправі подати до суду заяву про його скасування. Частиною 8 ст.170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23.06.2020 року у справі № 286/3868/19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, судовий наказ Овруцького районного суду Житомирської області від 18.12.2019 року у справі № 286/3868/19 залишено в силі.

Відповідно до ч.7 ст.429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах. Тобто рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23.06.2020 року у справі № 286/3868/19 може бути переглянуте в апеляційному порядку Житомирським апеляційним судом за апеляційної скаргою учасника справи, поданою у встановлених законом порядку та строк.

З огляду на викладене, позовна вимога про скасування судового наказу № 286/3868/19 від 18.12.2019 року та рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23.06.2020 року не ґрунтується на нормах процесуального закону, не відповідає положенням ЦПК України, відтак, не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено в за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судовим наказом від 18.12.2009 року за заявою одержувача аліментів ОСОБА_3 розмір аліментів визначений на рівні 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника.

Платник аліментів ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить встановити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2395 грн. з щорічною індексацією, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Законодавством не передбачено визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій за заявою платника, а лише за заявою одержувача (ст.184 СК України), а одержувач аліментів ОСОБА_3 із заявою про стягнення з платника ОСОБА_2 аліментів на утримання їх дитини у твердій грошовій сумі до суду не зверталася і проти зміни розміру аліментів з частки доходу на тверду грошову суму, встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі 2395 грн. з щорічною індексацією заперечує.

У відповідності до норм ст.192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за судовим рішенням може бути погіршення стану здоров`я, матеріального стану платника.

Обставини незадовільного стану здоров`я та інвалідності ІІ групи платника аліментів підтверджуються наявними у справі письмовими доказами - копіями посвідчення інваліда та медичних документів. Обставини перебування платника ОСОБА_2 на обліку в ГУПФУ в Житомирській області та отримання пенсії, щомісячний загальний розмір якої з 01.01.2020 року складає 15497,80 грн. підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа ГУПФУ в Житомирській області. При цьому позивачем не надано суду доказів у підтвердження обставини зниження його рівня доходів з часу визначення йому аліментів за судовим рішенням, тобто з 21.11.2019 року.

Проте, навіть при існуванні однієї з обставин, яка відповідно до закону може бути підставою для зміни розміру аліментів, їх платник з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, визначеного за судовим наказом від 18.12.2019 року, з 1/4 частини доходів платника на меншу частку, до суду не звертався, заяви про зміну предмета позову не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у цій справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, як передбачено ст.49 ЦПК України, не подав.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2).

Статтями 170 ЦПК України та 192 СК України визначено ефективний спосіб захисту порушеного інтересу особи, а саме подання платником аліментів позову про зменшення розміру аліментів, визначеного йому за судовим рішенням. Проте, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, платник аліментів звернувся до суду з вимогою встановити йому розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а з вимогою зменшити розмір аліментів, визначений йому за судовим наказом від 18.12.2019 року, з 1/4 частини заробітку (доходу) платника на меншу частку (наприклад, до 1/5 чи 1/6 частини тощо) позивач до суду не звертався.

З огляду на викладене в сукупності, правові підставі для задоволення позовної вимоги про встановлення ОСОБА_2 розміру аліментів на користь ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2395 грн. з щорічною індексацією, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення дитиною повноліття - відсутні.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення, пп.15.5) п.15) п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.08.2020 року.

Суддя: В. І. Вачко