Справа № 2-4357/2010
Номер провадження 6/489/283/20
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва № 2 - 4357/2010 від 13.07.2010 обмежено право виїзду за межі України.

Разом з тим, з 26.10.2017 боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ "УкрСиббанк", в рамках яких була накладена тимчасова заборона виїзду за межі України, відсутні. Обмеження заявника у праві виїзду за межі України порушує гарантоване Конституцією України та міжнародно-правовими нормами право на свободу пересування. У зв`язку з викладеним, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва № 2 - 4357/2010 від 13.07.2010.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив такі обставини.

Встановлено, що на виконанні Центрального відділу ДВС м. Миколаєва перебували виконавчі листи № 2-4357, видані Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "УкрСиббанк" заборгованість в сумі 102 876,51 грн. та в сумі 574,38 грн.

Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження № 44662744 від 06.11.2017 та Постанови про закінчення виконавчого провадження № 44662666 від 06.11.2017, рішення боржником виконано фактично, у повному обсязі.

Згідно з листом Вітовського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області № 16949 від 26.10.2017, станом на 26.10.2017 виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають, заборгованість відсутня.

Відповідно до Довідки № 1861 від 03.12.2019, виданої АТ "УкрСиббанк", кредитний договір № 0 від 13.04.2007 припинив свою дію. Кредитні зобов`язання боржника виконані у повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2010 задоволено заяву ПАТ "Укрсиббанк" про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", визнання боржника банкрутом є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як визначено у ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Судом встановлено, що з 20.06.2013 боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ "УкрСиббанк" відсутні. Відтак, у заявника відсутні невиконанні зобов`язання, які підлягають примусовому виконанню.

Отже, на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження права громадянина України ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд з України.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 441 ЦПК України

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва № 2 - 4357/2010 від 13.07.2010.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо її не було оскаржено, або у випадку оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом.

Ухвалу суду направити для виконання до Державної прикордонної служби України.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв