У Х В А Л А

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 181/1229/19

провадження № 61-9347ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області, в якій просили суд визнати за ними по Ѕ частки права на земельну частку (пай) в розмірі 5,90 умовних кадастрових гектар КСП «13-річчя Жовтня» Межівського району Дніпропетровської області, яке належало їхній матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частки права на земельну частку (пай) в розмірі 5,90 умовних кадастрових гектар КСП колишнього «13-річчя Жовтня», Межівського району, Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району в особі Межівської селищної ради.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району в особі Межівської селищної ради на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року повернуто заявнику.

Судове рішення мотивовано тим, що з приєднаного до апеляційної скарги повідомлення прокуратури Дніпропетровської області вбачається, що 13 травня 2020 року остання повідомила Межівську селищну раду Межівського району Дніпропетровської області про здійснення представництва їх інтересів в суді шляхом апеляційного оскарження рішення суду, а апеляційну скаргу прокуратурою було подано до суду засобами поштового зв`язку 14 травня 2020 року, що суперечить принципу попереднього повідомлення, яке повинно передувати такому зверненню до суду, без отримання згоди суб`єкта владних повноважень на таке представництво. Отже, прокурором не в повній мірі дотримано визначену частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» попередню процедуру, зокрема вимоги щодо обов`язку попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень, який погодився на таке представництво.

19 червня 2020 року заступник прокурора Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку, направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Скаржник посилається на те, що жодним законодавчим актом не передбачено отримання згоди суб`єкта владних повноважень на представництво прокурором інтересів держави в суді, а суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 645/7199/18 та від 26 лютого 2019 року у справі №905/803/18 щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачені статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року.

Витребувати з Межівського районного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 181/1229/19 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик