Справа № 196/907/19
№ провадження 2/196/52/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участю секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2020 року, вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання передана для розгляду судді Гудим О.М.

Суддя Гудим О.М. отримала вказану справу 03 січня 2020 року.

08 січня 2020 року ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання, була прийняття до провадження суддею Гудим О.М. та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін судове засідання для розгляду справи по суті в залі Царичанського районного суду Дніпропетровської області на 04 лютого 2020 року о 10 год. 15 хв., про що повідомити осіб, які беруть участь у справі.

До початку першого судового засідання, оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Гудим О.М. заявила самовідвід, посилаючись на наступне.

04 лютого 2020 року до початку першого судового засідання, оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, їй стала відома обставина з матеріалів цивільної справи, що представником відповідача ОСОБА_2 в даній справі є адвокат Бойко Юрій Олександрович, який з 05.03.2014 року по 25.04.2018 року працював суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області та був звільнений 25 квітня 2018 року з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі її наказу від 25.04.2018 року №2-К, винесеного на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1094/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України», за її ж скаргою, в ході розгляду якої він неодноразово наголошував про виникнення у нього до неї неприязних стосунків. При цьому, її наказ «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» від 25.04.2018 року №2-К в подальшому оскаржувався ОСОБА_5 в судовому порядку, шляхом пред`явлення цивільного позову до неї, як голови суду. Після чого, ОСОБА_5 намагається постійно створити умови для подальшої конфронтації інтересів.

Дана обставина їй стала відома після прийняття цивільної справи до свого провадження, так як дана справа перебувала у провадженні судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Прекурат А.В., яка на даний час перебуває у довготривалій відпустці, та після проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями через автоматизовану систему документообігу суду була передана до її провадження, але не пізніше початку підготовчого засідання, у зв`язку з чим взята нею до уваги.

Отже, вказана вище обставина є обставиною, яка викликає сумнів у будь-кого у її неупередженості та об`єктивності.

Таким чином, виходячи з принципів чисто людської моралі та з метою дотримання законності і принципу неупередженості, як складової частини при здійсненні судочинства, недопущення подальшого конфлікту інтересів, розвитку конфронтації з представником відповідача - адвокатом Бойко Ю.О., а також з метою забезпечення доступу до правосуддя та неупередженого розгляду справи по суті з будь-якої точки зору, вважала за необхідне заявити про самовідвід.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вважала, що заява судді Гудим О.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоктата Бойка О.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якій прохають відкласти розгляд справи на іншу дату.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні також вважала, що заява судді Гудим О.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Заслухавши думку сторін та розглянувши заяву про самовідвід, заявлену до початку першого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Заява про самовідвід судді Гудим О.М. заявлена після відкриття провадження по справі до початку першого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, у разі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Викладене в заяві про самовідвід свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів в неупереджуності та об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи, що самовідвід заявлено до початку першого судового засідання, оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, самовідвід є вмотивованим, з обґрунтуванням підстав, які свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді, при цьому заявлений суддею самовідвід не є перешкодою у доступі до правосуддя, а навпаки заявлений для належного забезпечення доступу до правосуддя та належного розгляду справи незалежним, неупередженим судом, а тому суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити самовідвід головуючої судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М. у цивільній справі №196/907/19 (№ провадження 2/196/52/2020) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання.

Справу передати до канцелярії Царичанського районного суду Дніпропетровської області для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча О.М. ГУДИМ