Єдиний унікальний номер 741/1534/19
Провадження № 2/741/246/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 липня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1

та представника третьої особи Романець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області (далі - позивач) в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження будинку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням органу опіки та піклування Мринської сільської ради від 24 січня 2018 року сім`я ОСОБА_7 була взята на облік та під соціальний супровід, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно перебувають на обліку служби у справах дітей Мринської сільської ради та Носівської РДА, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах з причини ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Питання неналежного виконання ОСОБА_7 батьківських обов`язків неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини та на засіданнях комісії органу опіки та піклування. З ОСОБА_7 неодноразово проводились бесіди та дії (кодування від алкогольної залежності) щодо належного виконання батьківських обов`язків, аморального способу життя та зловживання алкогольних напоїв, але позитивних результатів досягнуто не було. За час проживання в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області ОСОБА_7 не приділяла належної уваги дітям, діти часто ходили до школи в брудному одязі, одягнені не по погоді, вранці не снідали, обідали в школі в борг, який потім довго стягували з матері. ОСОБА_7 ніколи не цікавилась навчанням дітей, не допомагала виконувати домашні завдання, не забезпечувала необхідним приладдям для навчання, не прала дитячий одяг, не готувала їсти, не приділяла уваги їх здоров`ю, зловживала алкоголем і часто не ночувала вдома. ОСОБА_7 ніколи ніде офіційно не працювала, а жила за кошти соціальної допомоги, яку отримувала на дітей. У зв`язку з неналежними умовами проживання, невиконанням батьківських обов`язків, зловживанням алкогольних напоїв 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були відібрані за заявою ОСОБА_7 та прийняті до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації. 25 лютого 2019 року ОСОБА_7 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. З 23 травня 2019 року в зв`язку з ремонтними роботами та закриттям Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації діти були переведені до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації, де вони знаходяться до цього часу. У березні 2019 року ОСОБА_7 переїхала на проживання в с. Хрещате Козелецького району Чернігівської області. 22 квітня 2019 року ОСОБА_7 влаштувалась дояркою в ТОВ «СВК Дружба», але замість того, щоб створити всі необхідні умови для повернення дітей, почала вживати алкогольні напої. 22 травня 2019 року службою у справах дітей Мринської сільської ради під час проведення рейду за адресою: АДРЕСА_1 , де на той момент проживала ОСОБА_7 , було виявлено, що умови для повернення дітей не створені, а саме в будинку було волого та холодно, вікна не фарбовані, відсутні тюль та штори, стеля не побілена, продуктів харчування немає, холодильник пустий, посуду немає, дитячого одягу немає, газова плита не працює, біля будинку бур`яни не покошені, город не посаджений. ОСОБА_7 відвідувала своїх дітей в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації лише один раз, а саме в день їх влаштування до закладу. Після цього ОСОБА_7 жодного разу дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася їх життям, здоров`ям, розвитком та подальшою долею, не надавала матеріальної допомоги, на контакт з працівниками закладу не виходила.

Позивач просив:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_7 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на їх утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття;

- накласти заборону на відчуження будинку АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просила його задовольнити, пояснила, що ОСОБА_7 продовжує зловживати алкогольними напоями, рідко їздить провідувати дітей, умов для повернення дітей не створила.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти.

У судовому засіданні представник третьої особи позов підтримала та просила його задовольнити.

Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності відповідача за наявними у ній доказами, оскільки представник позивача заперечував проти проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-15).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 не приділяла належної уваги дітям, які часто ходили до школи в брудному одязі, були одягнуті не по погоді, вранці не снідали, обідали в школі в борг. ОСОБА_7 ніколи не цікавилась навчанням дітей, не допомагала виконувати домашні завдання, не забезпечувала необхідним приладдям для навчання, не прала дитячий одяг, не готувала їсти, не приділяла уваги їх здоров`ю, зловживала алкоголем і часто не ночувала вдома. ОСОБА_7 ніколи ніде офіційно не працювала, а жила за кошти соціальної допомоги, яку отримувала на дітей. У зв`язку з цим 25 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_7 її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були відібрані у неї. У березні 2019 року ОСОБА_7 переїхала на проживання в с. Хрещате Козелецького району Чернігівської області. 22 квітня 2019 року ОСОБА_7 влаштувалась дояркою в ТОВ «СВК Дружба», але замість того, щоб створити всі необхідні умови для повернення дітей, зловживає алкогольними напоями. 22 травня 2019 року службою у справах дітей Мринської сільської ради під час проведення рейду за адресою: АДРЕСА_1 , де на той момент проживала ОСОБА_7 , було виявлено, що умови для повернення дітей не створені, а саме в будинку було волого та холодно, вікна не фарбовані, відсутні тюль та штори, стеля не побілена, продуктів харчування немає, холодильник пустий, посуду немає, дитячого одягу немає, газова плита не працює, біля будинку бур`яни не покошені, город не посаджений. ОСОБА_7 дуже рідко відвідує своїх дітей, які на даний час перебувають в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації, не телефонує, не цікавиться їх життям, здоров`ям, розвитком та подальшою долею, не надає матеріальної допомоги, на контакт з працівниками закладу не виходить. 25 лютого 2019 року та 10 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 були складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 178 КУпАП. На даний час ОСОБА_7 проживає разом із співмешканцем ОСОБА_8 , який ніде не працює, схильний до вживання алкогольних напоїв, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16-47; 70-82).

10 жовтня 2019 року виконавчий комітет Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області прийняв рішення під № 123, яким затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 48).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 дійсно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а тому є законні підстави для позбавлення її батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_7 аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

ОСОБА_7 не надала суду доказів про те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з кожного з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження майна відповідачів, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 248 СК України встановлено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Частиною 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

У матеріалах справи відсутні докази того, що житловий будинок АДРЕСА_2 , з якого 25 лютого 2019 року вибули ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , належить відповідачу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Ураховуючи те, що позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 15 жовтня 2019 року та те, що позов задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 180, 181, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: с. Мрин Носівського району Чернігівської області, вул. Броварця, 1, - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , щодо:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 5, складений 8 липня 2004 року виконавчим комітетом Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 6, складений 17 травня 2006 року виконавчим комітетом Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 1, складений 12 травня 2008 року виконавчим комітетом Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 5, складений 14 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 5, складений 8 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Стягувати з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на їх утримання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні позовної вимоги про накладення заборони на відчуження будинку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв