Справа № 354/232/20
Провадження № 2/354/277/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої судді Ваврійчук Т.Л., за участю секретаря судового засідання Калинчук І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22 листопада 2018 року «Про розгляд земельних питань»,-

встановив:

ОСОБА_1 03 березня 2020 року звернулася до суду з позовом до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22 листопада 2018 року «Про розгляд земельних питань».

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №240 від 04.08.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Польської М.В. (закінчення терміну її відрядження) матеріали вказаної позовної заяви передані у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22 листопада 2018 року «Про розгляд земельних питань» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

На виконання зазначеної ухвали суду від ОСОБА_1 14.08.2020 року до суду надійшла позовна заява, оформлена у відповідності до вимог, визначених ст. 175 ЦПК України, а також позивач подала заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти реєстраційні дії з приводу земельних ділянок площею 0,7793 га та 0,3453 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з 1949 року позивач на правах доньки проживала у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та була зареєстрована у будинковолодінні, що знаходилося за адресою АДРЕСА_2 на даний час- АДРЕСА_1 та відповідно користувалася належними подружжю ОСОБА_5 земельними ділянками площею 0,3453га(пасовище) та 0,7793 га(пасовище). Після смерті ОСОБА_4 позивач успадкувала половину належного останньому господарства, однак свої права на спадкове майно в установленому порядку не оформила, а тому 26.02.2002 року її син ОСОБА_6 зареєстрував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , однак право власності чи користування суміжними земельними ділянками площею 0,3453 га та 0,7793 га не оформив, оскільки помер. Зважаючи на відсутність заповіту ОСОБА_1 , після його смерті належний йому житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом успадкували в рівних частках-по 1/3 частині позивач ОСОБА_1 та діти померлого- ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Оскільки земельна ділянка на якій розташований вказаний житловий будинок не була приватизована, до спадкоємців ОСОБА_6 відповідно до ст.120 ЗК України перейшло право користування вказаною земельною ділянкою. Рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22 листопада 2018 року «Про розгляд земельних питань» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3802 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 у зв`язку зі спірним питанням(заява ОСОБА_2 ). Натомість, рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №404-26/2018 від 20 грудня 2018 року «Про розгляд земельних питань» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,3453 га та 0,7793 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 . Не погодившись із зазначеним рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області яке, на думку позивача, є незаконним та необґрунтованим, а відмова у наданні їй права на приватизацію частини спірних земельних ділянок невмотивованою, позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом та вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти реєстраційні дії з приводу земельних ділянок площею 0,7793 га та 0,3453 га, що розташовані по АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі на користь позивача, оскільки відповідач вживає заходів щодо приватизації спірних земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, за змістом ст.150 ЦПК України забезпечення позову-це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту позовної заяви та вимог у заяві про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є дві земельні ділянки площею 0,3453 га та 0,7793 га, що розташовані по АДРЕСА_1 , на 1/3 частину яких претендує позивач з посиланням на те, що їй належить на праві приватної власності 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на вказаних ділянках в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 .

Як вбачається з долученої до матеріалів цивільної справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2019 року, спадкоємцями ОСОБА_6 окрім позивача ОСОБА_1 є також відповідач ОСОБА_2 -донька померлого та син померлого- ОСОБА_7 , який не залучений відповідачем у справі. Окрім цього, з доданої до заяви про забезпечення позову відповіді виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №2299/01-40/12 від 07.11.2019 року на адвокатський запит слідує, що рішенням сесії міської ради від 28 лютого 2019 року №436-28/2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1540 га(кадастровий номер :011:001:0098) для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 (онуку ОСОБА_1 ).

Цивільна справа на даний час знаходиться на стадії підготовчого провадження, і справа по суті ще не розглядалася (зміна складу суду), а тому позиції сторін спору, як і надані до справи докази не встановлювались судом і оцінка таким не наддавалась, а тому наявність у позивача права на спірні земельні ділянки буде тільки встановлюватись під час розгляду справи судом, як і підстави відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щоло відведення земельної ділянки площею 0,3802 га та правомірність надання відповідних дозволів відповідачу ОСОБА_2 . При цьому у матеріалах справи відсутня актуальна інформація щодо того на якій стадії на даний час знаходиться процес приватизації спірних земельних ділянок та чи передані вони у приватну власність відповідачу чи іншим особам, оскільки усі долучені позивачем документи, що стосуються оформлення права власності на вказані земельні ділянки датовані 2018 роком, в той час як з наданих суду документів також слідує, що окрім сторін у справі, претендентами на частку спірного нерухомого майна є й інші особи, які не залучені до участі у справі, зокрема син померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який нарівні зі сторонами у справі успадкував частку житлового будинку по АДРЕСА_2 , а також онук позивача-ОСОБА_8 , якому затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1540 га(кадастровий номер :011:001:0098) для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

Вищенаведені обставини позбавляють суд можливості зробити висновок про належність та достатність заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, меті на досягнення якої вони спрямовані, зокрема, встановити є такі необхідними та достатніми на даний час, чи спроможні вони забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, та чи не призведе вжиття таких заходів до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, проаналізувавши заяву про забезпечення позову та її мотиви, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вказана заява є необгрунтованою та передчасною, а застосування заходів забезпечення позову на даній стадії розгляду справи може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

На підставі наведеного, керуючись статтями 151-153, 258-260, п.4 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №375-25/2018 від 22 листопада 2018 року «Про розгляд земельних питань»-відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. Л. Ваврійчук