Справа № 581/420/20
Провадження № 2/581/131/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської областіу складі судді Сізова Д.В., з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про виділ частки у спільному сумісному майні, визнання права власності на частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

2 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.

Після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, та 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка на підставі рішення органу місцевого самоврядування на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 та у лютому 2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на половину належної матері земельної ділянки, площею 0,15 га (кадастровий № 0:05:003:0257) по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частки у вказаному спільному сумісному майні не визначалися, договір про поділ нерухомого майна між подружжям не укладався.

У зв`язку з викладеним, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказанучастину земельної ділянки, тому просить суд:

визначити за померлою ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га (кадастровий № 0:05:003:0257), розташованої по АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га (кадастровий № 0:05:003:0257), розташованої по АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони, представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх письмових заявах позивач підтримав позовні вимоги, усі просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36 зворот).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 листопада 2000 року ОСОБА_2 на праві особистої власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2001 року виключено з акту опису і арешту майна від 19 квітня 2000 року половину домоволодіння АДРЕСА_1 та визнано право власності на цю частину домоволодіння за ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Рішенням Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 29 квітня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га, кадастровий № 0:05:003:0257 по АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 4 червня 2018 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності зареєстровано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га, кадастровий № 0:05:003:0257, по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29 жовтня 2018 року за ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності зареєстровано 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 117,7 кв. м, із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.12).

12 січня 2011 року ОСОБА_3 склала заповіт (реєстровий №19), яким заповіла своєму сину ОСОБА_1 належні їй житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9500 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №352365, розташованої на території селища Липова Долина Сумської області (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Липова Долина Сумської області померла ОСОБА_3 (а.с.15).

Із довідки Липоводолинської селищної ради Сумської області від 21 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_4 , її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 36).

21 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Липоводолинського нотаріального округу Бондаренко О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, а також із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь свого рідного брата ОСОБА_4 (а.с. 29, 34).

21 листопада 2019 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Липоводолинського нотаріального округу Бондаренко О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері (а.с. 35).

Приватним нотаріусом Бондаренко О.В. заведена спадкова справа №58/2019.

18 лютого 2020 року непрацездатна за віком матір ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , 1939 року народження, звернулася до приватного нотаріуса Липоводолинського нотаріального округу Бондаренко О.В. з заявою про те, що вона не приймала спадщину після смерті дочки і наміру її примати не має (а.с. 37).

19 лютого 2020 року за заявою ОСОБА_1 йому видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 117,7 кв. м, по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9500 га, на території селища Липова Долина Сумської області (а.с. 44).

19 лютого 2020 року за заявою ОСОБА_4 йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 61,3 кв. м, на першому поверсі двоповерхового будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 45).

19 лютого 2020 року приватний нотаріус Липоводолинського нотаріального округу Бондаренко О.В. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою ОСОБА_1 відмовлено увидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на належну останній на праві спільної сумісної власності частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га, кадастровий № 0:05:003:0257, по АДРЕСА_1 . Свою постанову нотаріус мотивувала тим, що вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю і належна померлій частка у цьому нерухомому майні не визначена (а.с.17).

За звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 7 березня 2020 року вартість спірної земельної ділянки, площею 0,1500 га, становить 36800 грн. (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У пункті 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Із матеріалів справи вбачається, що спірна замельна ділянка по АДРЕСА_1 має правовий режим - спільної сумісної власності, тому, виходячи із вказаних положень цивільного законодавства частки обох її співвласників є рівними.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги в частині визначення за померлою ОСОБА_3 1/2 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) підлягають задоволенню.

Щодо визнання за позивачем права власності на цю частину земельної ділянки в порядку спадкування суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, зокрема на земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з наведених вище положень законодавства, суд вважає, що для можливого належного оформлення спадкових прав позивача на спірну частину земельної ділянки достатнім є визначення за його матір`ю частки у спільному сумісному майні. Враховуючи задоволення судом вимог у цій частині позову та беручи до уваги мотиви відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на це майно, на цей час відсутні передумови, які б завадили позивачу у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне майно, тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за ним права власності на це майно.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити за померлою ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га (кадастровий № 0:05:003:0257), розташованої по АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності.

У задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га (кадастровий № 0:05:003:0257), розташованої по АДРЕСА_1 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов