Справа № 405/1361/20
Провадження №2/405/228/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу № 405/1361/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Виноградова Л.Г. (діє на підставі ордерів серії КР №141529 та серії КР №141530 від 03.03.2020 року) в інтересах позивачів звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була матір`ю позивача ОСОБА_1 та дружиною позивача ОСОБА_2 .

Факт смерті спадкодавця ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим та в Книзі реєстрації актів про смерть 11.02.2004 р. зроблено запис за № 207.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складалась з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром № 1-2863, зареєстрованого у Кіровоградському бюро технічної інвентаризації 14.10.1999 року в реєстровій книзі за реєстром № 14477/73 після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 08.04.1999 р., запис за № 1065).

Житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, який був зареєстрований 27.01.1998 р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5543. Земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради народних депутатів від 09.10.1996 р. № 667.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняли спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 та наразі є власниками по ј частки вказаного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №№1-564, 1-565.

Також представник позивачів зазначила, що померла ОСОБА_4 за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: не оформила право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька ОСОБА_5 і станом на момент звернення до суду із цим позовом власником Ѕ частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 із кадастровим номером :42:363:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі, через свого представника за довіреністю, звернулись до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тєрєхової С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_2 , на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер :42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), разом з тим, постановою приватного нотаріуса Тєрєхової С.В. від 19.02.2020 р. за вих. № 25/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку на ім`я позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено з тих підстав, що спадкова справа вже була заведена Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою Автономної республіки Крим та не передана до Державного архіву Херсонської області. Також зазначено, що, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимог кредиторів.

Викладені вище обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав позивачами в нотаріальному порядку та іншого способу, ніж звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - немає.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , є власником іншої Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2019 р. за № 1677 та Ѕ частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2019 р. за № 1688.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження, ухвалою суду від 20 травня 2020 року замінено первісного відповідача управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького по зазначеній цивільній справі, належним відповідачем управлінням земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького.

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Виноградовою Л.Г. в судове засідання подана заява, яка зареєстрована судом 21 вересня 2020 року за вх.№21126 про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду невідомо. Будь яких заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду не відомі, заяви (клопотання) на адресу суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулись позивачі, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено актовий запис за № 1962, та її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 грудня 1961 року, зазначені в графі «Батько» - ОСОБА_5 , в графі «Мати» - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_6 26 листопада 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2472, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Судом також встановлено, що у шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 11 листопада 1988 року Палацом новонароджених м.Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №3904.

ОСОБА_10 04 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №683, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_12 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, та в Книзі реєстрації актів про смерть 11.02.2004 року зроблено запис за № 207.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

При цьому, встановлено, що зазначений житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, яка належала батьку ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №00005297, який був зареєстрований 27.01.1998 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5543. Земельна ділянка площею 0, 0301, 8 га, була передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 09.10.1996 року №667.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , актовий запис в книзі реєстрації актів про смерть за №1065.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст.1261 ЦК України є її чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення .

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром №1-2863, та є власником ј частки вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-565. Зазначене речове право зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 6283288, номер запису 14477 в книзі 73.

Крім того, позивач ОСОБА_2 після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 ,яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром №1-2863, та є власником ј часткивказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-564.Зазначене речове право зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 6283288, номер запису 14477 в книзі 73.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: не оформила право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,і станом на момент звернення позивачівз даним позовом до суду власником Ѕ частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровим номером :42:363:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 201620678 від 25.02.2020 року.

В свою чергу, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тєрєхової С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_2 , на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер :42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Постановою приватного нотаріуса Тєрєхової С.В. від 19.02.2020 року за вих. № 25/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку на ім`я позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Крім того, зазначено, що спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.16.3 Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2012 року №3233/5 «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства», при зверненні фізичної чи юридичної особи до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у тих випадках, коли спадкову справу передано на зберігання до архіву, нотаріус витребовує з державного нотаріального архіву відповідну спадкову справу разом з відповідними документами обліково-довідкового характеру. При цьому, спадкову справу було заведено Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою та не передачею її до Державного архіву Херсонської області.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в позасудовому порядку.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ч.1 ст.81(п. г) Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом з наданих позивачами доказів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що право власності спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_1 , підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії KP №00006297, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5543.

В свою чергу, спадкодавець ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_5 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті батька ОСОБА_5 прийняла спадщину, до складу якої входило нерухоме майно: Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , та земельна ділянка за вказаною адресою, та за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: оформивши спадкові права на Ѕ частину житлового будинку за вказаною адресою та отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, - не оформила право власності на Ѕ частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька ОСОБА_5 , тим самим позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями після померлої ОСОБА_4 , та до складу спадкового майна входить1/2 частка земельної ділянки, кадастровий номер :42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі чого позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та відповідно є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі, які складаються з судового збору, та які понесені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити по фактично понесеним останніми.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :42:363:0039, загальною площею 0,0350 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова