№ 2/183/22/20

У Х В А Л А
04 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
за участі секретаря судового засідання Пащенко А.С.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його вилучення, -
В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходилася цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в якому просили:
-стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ТзОВ «ФК «Гарант Плюс» на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 100,00 грн.;
-стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ТзОВ «ФК «Гарант Плюс» на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 870,05 грн.;
-покласти солідарно на відповідачів інші можливі витрати, пов`язані з розглядом даної справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова відкрито провадження по справі.
14 липня 2015 року представник позивача звернувся до Галицького районного суду м. Львова з заявою про зміну предмету позову до ОСОБА_3 , ТзОВ «ФК «Гарант Плюс», ОСОБА_4 , в якому просили:
-вилучити у ОСОБА_4 або в інших осіб у яких може знаходитьсь транспортний засіб, яки є предметом застави, та передати позивачу;
-стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ТзОВ «ФК «Гарант Плюс» на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 100.00 грн.;
-стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ТзОВ «ФК «Гарант Плюс» та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 870,05 грн.;
-покласти солідарно на відповідачів інші можливі витрати, понесені позивачем в зв`язку з розглядом даної справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2015 року залучено до участі у справі ОСОБА_5 у якості співвідповідача.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2015 року роз`єднано в самостійні провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виділивши в окреме провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави, вилучення транспортного засобу.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року справу за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави, - передано на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
21 березня 2016 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог до ОСОБА_3 , якому просять доповнити позовні вимоги пунктом наступного змісту, а саме:
-вилучити у ОСОБА_3 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль Богдан 211040 та передати ПАТ «Ідея Банк».
30 березня 2018 року суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьоновим Д.О., протокольною ухвалою замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_2 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2018 року, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В.
05 лютого 2020 року від представника позивача АТ «Ідея Банк» на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просять:
-вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль Богдан 211040, 2013 року випуску та передати АТ «Ідея Банк» на період його реалізації;
-стягнути з відповідачів на користь АТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 870,05 грн. відповідно до задоволених позовних вимог позивача;
-стягнути з відповідачів на користь АТ «Ідея Банк» інші можливі витрати, пов`язані з розглядом даної справи.
Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року, відмовлено у прийнятті заяви АТ «Ідея Банк» про збільшення позовних вимог, поданої в порядку ст.. 49 ЦПК України, у цивільній справі за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його вилучення. Заяву АТ «Ідея Банк», подану в порядку ст.. 49 ЦПК України, - повернуто заявнику, з наступних підстав.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, учасник справи має право подавати заяви. Таке право учасника має розглядатись у взаємозв`язку із іншими нормами ЦПК України. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.182 ЦПК, заяви, клопотання подаються або у письмовій, або в усній формі, а у випадках визначених цим Кодексом - лише у письмовій формі. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, визначені статтею 183 ЦПК.
Будь-яка сторона у цивільному процесі також має право, що визначене п.2 ч.2 ст.49 ЦПК, збільшити розмір позовних вимог про що має подати відповідну заяву до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи (ч.5 ст.49 ЦПК), тобто тим учасникам, які вже беруть участь у даній справі, а не будь-яким іншим особам.
Таким чином, потенційна можливість збільшення розміру позовних вимог вирішується за наступних умов: шляхом подання лише заяви про збільшення позовних вимог ( п.2 ч.2 ст.49 ЦПК), викладенням змісту питання, підстав заяви (ст.183 ЦПК) та з поданням доказів направлення заяви з додатками до інших учасників справи (ч.5 ст.49 ЦПК). У випадку недодержання таких умов, суд не приймає до розгляду таку заяву та повертає її заявнику (ч.5 ст.49 ЦПК, ч.4 ст.183 ЦПК).
З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Тому, збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Якщо такі додаткові позовні вимоги зв`язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами, то їх може бути пред`явлено з дотриманням, зокрема, приписів статті 188 ЦПК України.
Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2015 року, розглянуто позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» про стягнення з вищевказаних відповідачів грошових коштів.
Однак, вимога про стягнення заборгованості в заяві про збільшення позовних вимог за своїм дійсним змістом повністю тотожна тій, за якою 11 листопада 2015 року Галицьким районним судом м. Львова постановлено рішення у справі № 461/5620/15 за позовом між тими ж сторонами і про той самий предмет.
По факту, вимога в заяві ПАТ «Ідея Банк», про збільшення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором пред`явлена вже вдруге, оскільки змін підстав позову не відбулось. Сторони за такою вимогою також не змінились.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Виходячи зі змісту цієї норми, вона направлена на недопущення повторного розгляду справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Крім того, звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, позивачем не сплачено судовий збір за збільшеними позовними вимогами, що є підставою для відмови в прийняття такої заяви, оскільки виходячи з положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», недоплачену суму судового збору у разі збільшення позовних вимог позивач зобов`язаний сплатити до звернення до суду з такою заявою.
З огляду на те, що заява про збільшення позовних вимог, яка по факту містить вимогу між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та відносно якої набрало законної сили рішення суду заявлена в порядку збільшення розміру позовних вимог, з врахуванням аналогії закону та положень п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а також у зв`язку з несплатою судового збору, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті такої заяви.
21 травня 2020 року, представник позивача АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з заявою про повторний розгляд заяви про зміну предмету позову, при цьому подаючи ту ж саму заяву, яка була повернута позивачу.
В підготовчі судові засідання, призначені на 27 травня 2020 року о 10.00 годині, 04 серпня 2020 року о 09.00 годині представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. З заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі №1-9/2011. вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його вилучення, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, п. 3 ч. 1 ст. 257, 260 ЦПК України, суд, -
позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його вилучення, - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.