Справа № 720/423/20
Провадження № 2/720/364/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А.., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ,

- про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, суд,-

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей які стягуються рішенням Новоселицького районного суду від 17 квітня 2018 року на користь позивачці.

В позові вказує, що рішенням Новоселицького районного суду від 17 квітня 2018 по справі № 720/63/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1000 грн. (одна тисяча грн.) на місяць починаючи з 19.01.2018 року на кожну дитини до повноліття але не менш як 50 відсотків прожиткового мініму для дитини відповідного віку.

Останнім часом матеріальне становище позивачці значно погіршилось, знайти роботу вона не змозі, оскільки самостійно виховує двох малолітніх дітей, зайнята доглядом за ними, питому вагу часу займає відведення дітей до школи та повернення зі школи.

Тому просить суд збільшити розмірі аліментів які будуть стягуватися в подальшому з відповідача до 3000 грн. на кожну дитину до повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 25 березня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

12 травня 2020 року за заявою представника позивача судом винесена ухвала про подальший розгляд справи з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та будучи допитана за правилами свідка суду показала, що її матеріальне становище значно погіршилось, діти підросли, збільшились і витрати на їх утримання, вона не може знайти роботу оскільки більшість часу займається вихованням дітей, допомагають батьки. Матеріальне становище відповідача покращилось, він працює за кордоном зі слів дітей та вона особисто спілкується з відповідачем по телефону і їй достеменно відомо, що він працює в Німеччині в м. Берлин, купив автомобіль, провів капітальний ремонт будинку де він проживає та є його співвласником.

Відповідач в судовому засіданні не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву поданий представником відповідача зазначено, що твердження позивачці про покращення матеріального становища відповідача та погіршення її матеріального становища не підтверджується належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав в повному обсязі та просить суд відмовити у його задоволенні.

Суд оцінивши надані сторонами докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Рішенням Новоселицького районного суду від 17 квітня 2018 по справі № 720/63/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1000 грн. (одна тисяча грн.) на місяць починаючи з 19.01.2018 року на кожну дитини до повноліття але не менш як 50 відсотків прожиткового мініму для дитини відповідного віку.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 12 липня 2015 року за №42133126 вбачається, що ОСОБА_4 є власником ѕ частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З поданої представником позивача фото таблиці житлового будинку по АДРЕСА_1 , та показів позивачці за правилами свідка вбачається, що проводиться ремонтні роботи житлового будинку.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. ОСОБА_4 станом на 04 червня 2020 року є власником земельних ділянок площею 1.1358 га, 0.6136 га, 0.263 га які передані в користуванні за правилами договору емфітевзису від 16.08.2018 року терміном на 50 років та отримана плата в розмірі 74115 грн. за одну земельну ділянку, оплата за решта земельних ділянок буде визначена додатковим договором.

З головного сервісного центру МВС також отримана інформація, що ОСОБА_4 є власником трьох транспортних засобів. Автомобіль марки Мерседес Бенс - Е 270 2003 року випуску придбав 22 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст..12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст..77 ЦПК України, Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд з`ясовує матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Суд вважає, що подані позивачем докази про матеріальний стан відповідача в обґрунтуванні того, що у нього матеріальне становище покращилось є неналежними та допустимими, оскільки в повному обсязі доказують, що після винесення рішення Новоселицького районного суду від 17 квітня 2018 по справі № 720/63/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі 1000 грн. на дитину, відповідач провів капітальний ремонт житлового будинку співвласником якого він є, придбав автомобіль марки Мерседес Бенс - Е 270 2003 року, оформив договір емфітевзису на три земельні ділянки власником яких він та отримав винагороду, не спростував в судовому засіданні факт того що він працює в Німеччині.

Суд, визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача приймає до уваги, позиції обох сторін і вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1700 грн. на місяць на кожну дитину до повноліття але не менш як 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмірі аліментів які стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та в подальшому стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот грн.) на місяць починаючи з дня набрання рішення законної сили на кожну дитини до повноліття але не менш як 50 відсотків прожиткового мініму для дитини відповідного віку.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН: НОМЕР_1 в сумі 840 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через п`ять днів.

Суддя : Вівчар Г.А.