Справа № 521/4671/20
Провадження №2/521/2267/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 216197 грн. 31 коп.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20.05.2008 року між відповідачем та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 39000,00 доларів США зі сплатою 14,5 % річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 39000,00 доларів США. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 0. Проте, вказані зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконуються, кредитні зобов`язання відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не сплачується, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 625 ЦК України просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 83776,48 грн та нараховану пеню за подвійною обліковою ставкою НБУ у розмірі 132420,83 грн.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2020 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження на призначено судове засідання на 06 травня 2020 року.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується копією розписки про отримання судової повістки від 13.07.2020 р. (а.с.88)

Через офіційну адресу суду подав клопотання про перенесення слухання справи у зв`язку з тим, що про розгляд справи йому стало відомо випадково, з сайту судової влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав судову повістку на судове засідання, яке призначено на 11.08.2020 року 13.07.2020 року, що підтверджується розпискою у рекомендованому повідомленні. (а.с.88). Враховуючи викладене, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для завчасного обрання захисника та укладення договору про надання правової допомоги, клопотання про відкладення розгляду справи не містить посилання на обставини, що унеможливлюють розгляд справи по суті або на докази, для надання яких потрібен додатковий час, у зв`язку із чим відповідне клопотання задоволенню не підлягає, й справа підлягає розгляду по суті.

За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.05.2008 року між відповідачем - ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 39000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних. (а.с.18-24).

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 39000 доларів США.

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0 (а.с.46-50).Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідачки.

Станом на 11.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача становить 3225814,73 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 929317,06 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 502283,12 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору - 1712083,13 грн. (а.с.39-45)

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16).

Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 11.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 216197,31 грн., з яких: нараховані 3% річних - 83776,48 грн.; нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 132420,83 грн. (а.с.39-40).

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3242,96 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України і п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

ВИРІШИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б , м. Київ, ) заборгованість за Кредитним договором № 0 від 28.03.2008 року у розмірі 216197 (двісті шістнадцять тисяч сто дев`яносто сім) гривні 31 коп., яка складається з:

нараховані 3% річних - 83776 (вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 48 коп.;

нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 132420 (сто тридцять дві тисячі чотириста двадцять) гривні 83 коп.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б , м. Київ, ) судовий збір в розмірі 3242 (три тисячі двісті сорок дві) гривень 96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний термін.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: