Справа № 536/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пшеничної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуціцивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 07.09.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvatbаnk.uа, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, а також наказом банка про їх затвердження.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.ргіvatbаnk.uа АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а в подальшому на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви).

В той час, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктами 1.1.1.67., І.І.5.І., 1Л.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Таким чином, банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме:

- впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 р. до розміру 34,8% річних;

- із01.04.2015 р. до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджувалася із діючим законодавством, оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.

-із 01.09.2015 впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2,1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви).

-із 01.04.2019 р. впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Позивач вказав, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, згідно до п. 2.1.1.3.1.

Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, Відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.1.60. Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно п. 2.1.1.2.9. Договору в разі непогашених Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. (в еквіваленті 250 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 01.12.2019 року має заборгованість - 33180,40 грн., з яких:20736,66 грн. - заборгованість за тілом кредита, 20736,66 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;3043,58 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит;7582,05 грн, - нарахована пеня;а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1568,11 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК":заборгованість у розмірі 33180,40 грн. за кредитним договором № б/н від 07.09.2007 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

21.04.2020 року, до суду надійшов відзив від відповідача, в якому ОСОБА_1 повністю заперечувала проти задоволення позову, з огляду на наступне.

З наданих позивачем матеріалів вбачається - ніби кредитні відносини між нею та АТ КБ «Пиват Банк» виникли 2007 року, тобто майже 13 років тому, коли їй ніби тобули надані так звані кредитні кошти.

Відповідач заявила у своєму відзиві на позовну заяву про настання позовної давності щодо звернення Публічного акціонерного товариство "ПриватБанк" з позовом до неї.

Відповідачем вказано, що відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі № 6-116цс13 погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається

стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення, а відповідно до графіку платежів, останній раз, коли вона отримувала кошти є 26.08.2014 р.

Також, ОСОБА_2 вказала, що у Позивача відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що АТ КБ «Приват Банк» надав їй кошти у сумі 15000,00 грн. - та яких вона не отримувала.

Заяву, якою надала свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не підписувала, а отже й договірні правовідносини між сторонами не виникли, оскільки вона не підписувала вищевказаних документів, і в позивача відсутні докази, які б підтверджували зворотнє.

Також ОСОБА_1 не згодна з твердженням позивача щодо того, що вона підтвердила свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку».

Відповідач вказала, що у позивача відсутній будь-який доказ, який би підтверджував, що вона отримала Умови банку, з ними ознайомилася і поставила свій підпис про дану обставину.

ОСОБА_1 стверджує, що не бачила відповідних документів та не підписувала.

До вищевказаного, позивачем не надано доказів укладеного з нею у письмовій формі кредитного договору, доказів надання кредитної картки та доказів зарахування на картку кредитних коштів так як і не надано укладеного з нею у письмовійформі договору про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, а наявна у матеріалах справи Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку не може свідчити про отримання кредитних коштів та приєднання до Умов та правил надання послуг, з наступних підстав:

- Заяву, яку надано позивачем для суду не містить підтвердження, що саме вона підписала дану Анкету-Заяву, оскільки підпис, який наявний на Анкеті-Заяві не зрозуміло кому належить, та біля підпису не видно хто сааме його підписував та коли.

ОСОБА_1 повністю заперечує даний факт, що саме вона підписала дану Анкету заяву так як зверталася до Позивача у 2007 році , але для відкриття рахунку для виплати стипендії, та ніяким чином, підписом чи заявою не виявляла бажання отримати кредитну картку та кредитний ліміт.

Відповідач також, не погодилася з тверденням позивача, що ніби то їй були надані кредитні кошти, оскільки це не відповідає дійсності та вона заперечує відповідний факт отримання коштів. Наявність розрахунку заборгованості, не є підтверджуючим доказом отримання нею кредитних коштів.

Також, ОСОБА_1 не погодилася з твердженням позивача, що їй було надано інформацію про банківські послуги АТ КБ «Приват Банк» представляє інформацію незрозумілою та недержавною мовою для неї. Відносини банку і його клієнта належать до публічних, а не приватних відносин, а тому використання державної мови в таких відносинах є обов`язковою умовою для банку.

ОСОБА_1 вказала, що є громадянкою України та володіє українською мовою, однак позивач з незрозумілих причин надав інформацію недержавною мовою, яка є неприйнятною та повністю незрозумілою для неї.

У зв`язку із відсутністю доказів укладення між сторонами у простій письмовій формі договору про надання їй кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, без підтвердженого факту як отримання платіжної картки, так і коштів, підписання письмового договору, так і конкретної суми коштів ОСОБА_1 просила суд вiдмовити ПАТ «ПриватБанк» у задоволенні позову в повному обсязі.

18.05.2020 року, до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказав наступне.

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 02.10.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить.

Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивачем вказано, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором.

З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, ОСОБА_1 в Банк не зверталася за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що вона знала про розмір процентних ставок і повністю з ними погодилася, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які вона здійснювала.

Як доказ підтвердження факту укладення, виконання умов кредитного договору, здійснення погашення заборгованості та наявність не виконаних кредитних зобов`язань позивачем надані такі документи..

1.копія кредитного договору;

2.розрахунок заборгованості;

3.копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір;

4.виписка по рахунку.

Також, позивач вказав, що до суду надана копія анкети-заяви на двох сторінках від 07.09.2007 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що " Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) І згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді...".

Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка підписана особисто Відповідачем та з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1,9% (22,8% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Позивач зазначив, що як доказ суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Також, з підписаних позичальником документів вбачається, що 07.09.2007 року Відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач висловив свою згоду із тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Підписуючи вищевказану анкету-заяву, відповідач підтвердив те, що він ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які йому надані у письмовому вигляді, і що він згодний із ними.

Щодо посилання ОСОБА_1 на непідписання кредитного договору, позивач вказав наступне.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Відповідач не спростував доводів банку щодо часткового здійснення ним погашення заборгованості по кредитному договору.

Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову, позивач вважає, що наявність тверджень ОСОБА_1 про те що підпис виконаний не нею, а іншою особою, не мають правового значення по даній справі.

Щодо дати відкриття рахунку та надання кредитної картки.

В анкеті-заяві, яка підписана ОСОБА_1 у розділі ''відмітки банку" дата відкриття рахунку зазначена 07.09.2007 р., номер рахунку НОМЕР_1 .

Платіжний засіб, тобто пластикову картку Відповідач отримала лише 02.10.2007 року про що зазначено у полі: "дати видачі картки і пін-конверта" та в цю ж дату підписала анкету-заяву,

В позовній заяві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначено дату укладення договору 07.09.2007 р., тому що вказана дата відповідає даті відкриття рахунку та узгоджується із Умовами та правилами надання банківських послуг: "Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначено в розділі "Відмітки банку" Заяви".

Розрахунок заборгованості починається з 09.10.2007 р., тобто з дати встановлення кредитного ліміту на рахунку, а тому Банком вірно зазначено дату укладення договору та додано копію анкети-заяви, яка відповідає позовним вимогам.

Виходячи з вищенаведеного позивач просив суд, заперечення відповідача щодо неотримання кредитної картки не приймати до уваги.

Також, позивач стверджує, що відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання Відповідачем кредитного рахунку, а саме: розрахування у торговельній мережі, зняття готівки у банкоматах, поповнення кредитного рахунку, операції щодо автоматичного списання коштів з інших рахунків Відповідача на погашення заборгованості, приклад:

06/12/2016 Автоматическое погашение просроченной задолженности с картьі 41**18 UAH 47.29

Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання Відповідачем та сплату відсотків за його користування.

Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості позивачем надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:

касові, банківські документи;

повідомлення банків;

виписки банків;

корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Тобто, користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому позивач вважає, що твердження ОСОБА_1 щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо строку позовної давності, позивач вказав, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, позивач вважає, що строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2021 року.

Тому, позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача 30.12.2019 року - до спливу строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК":заборгованість у розмірі 33180,40 грн. за кредитним договором № б/н від 07.09.2007 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутні представника Банку та винесення заочного рішення судом.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 07.09.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування 7.09.2018 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvatbаnk.uа, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, а також наказом банка про їх затвердження.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.ргіvatbаnk.uа АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а в подальшому на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Позивем виконано свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов Договору, згідно до п. 2.1.1.3.1. відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно п. 2.1.1.2.9. Договору, сторонни узгодили, що при користуванні кредитом Банк встановлює Пільговий період - до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом борговихзобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнтсплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, щодіють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнтсплачує Банку проценти в подвійномурозмірівідзазначених в Тарифах, щодіють на дату нарахування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.5Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Виникнення простроченої заборгованості відбулося внаслідок несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, тому зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 року має заборгованість - 33180,40 грн., з яких:

20736,66 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

3043,58 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит;

7582,05 грн, - нарахована пеня;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина).

1568,11 грн. - штраф (процентна складова).

У відзиві на позовну заяву відповідач повністю заперечувала позовні вимоги позивача.

Щодо тверджень відповідача, що вона взагалі не підписувала Анкету - заяву, не ознайомлювалась з Умовами Банку, а відповідно між нею та Банком не виникло договірних відносин, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статт ею 627 ЦК України, встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

В матеріалах справи наявна копія Заяви від 02.10.2010 року з особистими даними в якій наявний підпис ОСОБА_1 , Витяг з Тарифів обслугування кредитних карт «Універсальна» та копія Довідки про Умови кредитування з викикористання кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка також засвідчена підписом відповідача .

Відповідно до постанови від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору; приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком; саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин».

Суд не може прийняти до уваги заперечення ОСОБА_1 , щодо того що вона не підписувала Анкету - заяву, не ознайомлювалась з Умовами Банку, а й відповідно договірні відносини не виникли, оскільки.

Статтею 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів;показаннями свідків.

Ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, окрім її слів викладених у відзиві, які б доводили, що підпис в Заяві - Анкеті від 02.10.2007 належить не їй.

Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі - ОСОБА_1 не заявляла.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.І ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин.

Спірний договір укладений між сторонами відповідачем не оспорювався й не визнавався в судовому порядку недійсним.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню.

Тому, суд вважає, що між сторонами були здійснені всі необхідні дії, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Також суд не може погодитися з запереченнями відповідача, що вона не користувалася кредитною картою та кредитних коштів не отримувала.

В матеріалах справи наявна надана позивачем виписка з карткового рахунку, з якої вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалася коштами, а саме:

-знімала готівкові кошти через банкомат,

-Переказувала кошти через Приват 24;

-здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів;

-неодноразоваво попвнювала мобільний рахунок за номером НОМЕР_2 , який співпадає з номером телефону в Заяві - анкеті від 02.10.2007 року.

З вищевказаного вбачається, що ОСОБА_1 кредитну картку "Універсальна" отримувала та активно користувалася наданими їй Банком коштами.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів також вбачається, що позивач сплачувала заборгованість за договором, поповнюючи картку « Універсальна» чим також спростувала свої заперечення щодо того, що не була ознайомлена з умовами користування карткою «Універсальна», оскільки вони були надані їй незрозумілою та недержавною мовою.

У постанові від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що Відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку; при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Суд вважає, що Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі, які доводять очевидний факт користування кредитною картою «Універсальна» ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву, відповідач заявила клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, вирішуючи дане питання, приходить наступного висновку.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України).

А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Постановою Верховного суду України від 18.06.2014 року справа №6- 61 цс 14 роз`яснено «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Судом встановлено, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2021 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом 30.12.2019 року, тому суд вважає, що позивачем не пропущений строк загальної позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості.

Статтею 258 ЦК України вказано, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 20736,66 грн, заборгованості за відсотками 3043,58 грн нарахованої пені - 7582,05 грн та штрафів у розмірі 1818,11 грн, то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає з травня 2019 року, що є порушенням законних прав АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зміст кредитного договору, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому суд вважажає за необхідне, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» сплачений судовий збір в сумі 2102 грн

Керуючись ст. ст. 253, 258, 525, 526, 527, 610, 615, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість у розмірі 33180.40 грн. за кредитним договором від 07.09.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в розмірі 2102 гривні.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський