Справа №150/604/19
Провадження по справі №2/150/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Короленко Ю.В.,

з участю:

представників позивача - Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Чернівецької районної державної адміністрації Їжаківської Т.І., Юрковської Л.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Чернівецької районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки і піклування Чернівецької РДА звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, тому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей:

доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача - Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Чернівецької районної державної адміністрації Їжаківська Т.І., в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити. Зазначила, що всі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина та доньки. Зазначила, що не має можливості матеріально допомагати та утримувати своїх малолітніх дітей.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.09.2009 року виконкомом Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 9) та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.11.2011 року виконкомом Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 6).

Із копій вище вказаних свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьком малолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10.05.2018 року виконкомом Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_4 (тобто, батько малолітніх дітей) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис за №20 (а.с. 5).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернівецької райдержадміністрації від 06 травня 2019 року фахівець із соціальної роботи Чернівецького РЦ СССДМ с.Березівка ОСОБА_5 доповіла, що у січні 2019 року жителька АДРЕСА_1 ОСОБА_6 разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 змушені були забрати своїх онуків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на проживання до себе, оскільки, будинок, де діти проживали разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 , не було чим опалювати. Мати малолітніх дітей ОСОБА_1 не дбала ні про матеріальне забезпечення дітей, ні про їх навчання та виховання. З того часу малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають з бабусею та дідусем, які повністю взяли на себе догляд та забезпечення онуків

Виконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_1 розглядалось на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Березівської сільської ради 7 квітня 2019 року, однак мати малолітніх дітей засідання опікунської ради проігнорувала.

Відповідно до рішення вищезазначеної комісії з питань захисту прав дитини малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, жителів АДРЕСА_1 Чернівецького району, взято на облік служби у справах дітей, сім`ї та молоді райдержадміністрацiї як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах з підстав невиконання їхньою матір`ю ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків. Сім`я ОСОБА_1 також була взята під соціальний супровід Чернівецького районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 4 жовтня 2019 року, фахівець із соціальної роботи Чернівецького РЦ СССДМ АДРЕСА_1 ОСОБА_5 доповіла , що неодноразово відвідувала цю сім`ю, однак матері малолітніх дітей вдома не було, за словами сусідів, ОСОБА_1 у будинку не проживає, участі у вихованні дітей не бере, діти перебувають на утриманні бабки ОСОБА_6 та діда ОСОБА_10 . Також фахівець зазначила, що 22.08.2019 року пiд час здійснення соціального інспектування до будинку ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , у якому проживають діти відповідача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, виявлено, що діти забезпечені усім необхідним, мають окремі ліжка, шафу, у якій зберігається їхній одяг, стіл для навчання, книги та різні ігри для дітей. Бабка дітей ОСОБА_6 зазначила, що готує дітей до школи, купила їм усе необхідне: спортивні костюми, портфелі, канцелярські набори, та ще має докупити інші потрібні речі.

Під час візиту соціального фахівця, діти гралися біля будинку бaбyci разом із своїми друзями, мали гарний настрій, легко йшли на контакт. ОСОБА_6 зазначила, що невістка ОСОБА_1 не приходить до будинку, у якому вона проживала разом з дітьми, город не обробляє, на роботу не влаштувалась, не надає дітям ніякої підтримки, фінансово не забезпечує. 3i слів бабки дітей, ОСОБА_1 (тобто, відповідач по справі) приїхала в АДРЕСА_1 для отримання субсидії, i лише на декілька хвилин зайшла до дітей. Вона була у стадії алкогольного сп`яніння. Мати взагалі не поцікавилась життям дітей та їхніми потребами, не телефонує, не бере ніякої участі у їх вихованні. Бабуся дітей, ОСОБА_6 зазначила, що діти отримують пенсію по втраті годувальника, оформленням якої вона також займалася.

Як вбачається із характеристик, наданих Березівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, учениця 4-го класу Щербатюк ОСОБА_2 та учень 2-го класу ОСОБА_12 з січня 2019 року проживають разом з бабусею та дідусем, які постійно цікавляться їх навчанням та вихованням, беруть активну участь у житті школи. Діти забезпечені одягом та шкільним приладдям. Фахівець із соціальної роботи надала членам комісії також письмові пояснення сусідки ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , жительки АДРЕСА_1, яка зазначила, що ОСОБА_1 дітьми не займається, веде розгульний спосіб життя, вживає алкогольні напої.

Пояснення надала також жителька АДРЕСА_1 ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою ОСОБА_15 . Згідно письмових пояснень ОСОБА_14 , її рідна сестра ОСОБА_1 не займається вихованням своїх малолітніх дітей, проживає в с.Біляни біля матері ОСОБА_16 , яка також є бабусею малолітніх дітей. ОСОБА_14 не спілкується із своєю сестрою та матір`ю, оскільки, на її думку, вони ведуть неправильний спосіб життя.

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_6 від 02.10.2019, малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_12 проживають разом із бабусею ОСОБА_6 у домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 створила належні умови для проживання та виховання своїх онуків, у будинку є окрема кімната для дітей, шафа для одягу, стял для написання уроків, окремі ліжка, місце для ігор у будинку. Територія будинку прибрана та охайна, на подвір`ї є місце для ігор, гойдалка, на якій діти граються у вільний час. Ведеться підсобне господарство (кури, свині), обробляється присадибна земельна ділянка (а.с. 10).

Із акту обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_1 від 01.10.2019 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак, на даний час проживає в АДРЕСА_2. Будинок, у якому проживала ОСОБА_1 із малолітніми дітьми, потребує косметичного ремонту, територія біля будинку занедбана, підсобне господарство відсутнє, присадибна земельна ділянка не обробляється, город заріс бур`янами (а.с. 11).

Як свідчить характеристика, видана Березівською сільською радою Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але на даний час проживає в АДРЕСА_2. Вихованням неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 займається бабуся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дідусь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6. З часу проживання дітей із дідом та бабкою мати ОСОБА_1 їх життям не цікавиться, зрідка телефонує до дітей. На літніх канікулах дітей не провідувала, хоча й неодноразово була в АДРЕСА_1, яку мешканці села бачили у стані алкогольного сп`яніння. Бабка дітей ОСОБА_6 самостійно зібрала дітей до школи, так як мати фінансово також дітям не допомагає (а.с. 12).

Іх характеристик, виданих Комунальним закладом «Березівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Чернівецької районної ради Вінницької області від 11.10.2019 року за номерами 108 та 109, неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_12 проживають з бабусею та дідусем, мати зовсім не цікавиться навчанням та вихованням дітей, а бабуся регулярно відвідує батьківські збори, постійно цікавиться навчанням та вихованням онуків, діти чисті та охайні, забезпечені одягом та шкільним приладдям (а.с. 17, 18).

Із акту обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідача ОСОБА_1 по місцю її фактичного проживання в АДРЕСА_1 від 02.01.2020, наданого Службою у справах дітей, сім'ї та молоді Чернівецької районної державної адміністрації на виконання ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.12.2019, вбачається, що в житловому будинку умови для проживання дітей з матір'ю відсутні, а саме: немає окремих дитячих ліжок, письмового стола, книжкової шафи, шафи для одягу. ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_16 не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зі слів сусідів, приводять в дім людей сумнівної поведінки. ОСОБА_1 має схильність до алкогольних напоїв і тютюнопаління, тривалий час не піклується і не приділяє належної уваги своїм дітям, матеріально їх не утримує. Комісія в складі сільського голови, депутатів Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, медичного працівника вважає, що умови проживання ОСОБА_1 незадовільні, вона не справляється зі своїми материнськими обов`язками, веде аморальний спосіб життя, тому просять службу СССДМ сприяти у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Як свідчить акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 , проведеного 28.12.2019 працівниками Служби у справах дітей, сім'ї та молоді Чернівецької районної державної адміністрації на виконання ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.12.2019, для неповнолітніх дітей немає умов: відсутні дитячі ліжка, книжкові шафи та шафи для одягу, немає місця для приготування та споживання їжі, відсутній санвузол, не підведено водопостачання. Зі слів ОСОБА_1 на новорічних ранках у дітей не була, оскільки, не знала якого саме дня відбуватиметься свято у школі, подарунків дітям не дарувала, матеріально дітям не допомагає. Пояснила, що не заперечує, щоб діти проживали у бабусі ОСОБА_6 та ходили до Березівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, однак, заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Довідка, видана 02.01.2020 за №8 Білянською сільською радою Чернівецького району Вінницької області, свідчить про те, що ОСОБА_1 має схильність до алкогольних напоїв і тютюнопаління, тривалий час не піклується та не приділяє належної уваги дітям, матеріально їх не утримує.

Як вбачається із показів свідка ОСОБА_5 - фахівця Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Чернівецької РДА, сім`я ОСОБА_17 перебувала під супроводом з 2018 року. Після смерті чоловіка відповідач ОСОБА_1 про дітей не дбала, неодноразово залишала дітей самих. ОСОБА_5 прийшовши одного разу до будинку, в якому відповідач проживала із дітьми, застала неповнолітнього ОСОБА_18 самого вдома, був голодний, матері дітей ОСОБА_1 вдома не було. ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_1 не хоче працевлаштуватися, не має чим опалювати будинок, стеля в будинку протікає, розбите вікно. З часу проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у бабусі ОСОБА_6 , діти почали навчатись у школі, відповідач фінансового жодним чином не допомагає дітям.

Із показів свідка ОСОБА_6 - бабусі малолітніх дітей, в інтересах яких подано позов, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протягом одного року проживають з нею, мати дітей ОСОБА_1 їх вихованням не займається, не піклується про них, матеріально не забезпечує.

Свідок ОСОБА_16 - мати відповідача по справі ОСОБА_1 пояснила, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають у ОСОБА_6 . Заначила, що її донька ОСОБА_1 не має можливості створити такі умови проживання, в яких проживають на даний час її діти у ОСОБА_6 , на роботу вона не хоче влаштуватися.

Аналізуючи поведінку відповідача ОСОБА_1 по відношенню до своїх дітей, можна зробити висновок щодо ухилення її від виконання своїх обов`язків з виховання, оскільки, вона байдуже ставиться до інтересів дітей, до проведення з малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вільного часу. Між сином і матір`ю виникає відчуження, відсутність у відповідача чіткого бажання бути і виховувати їх.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру,милосердя,забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 4).

У відповідності до принципу 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Якнайкраще забезпечення інтересів дитини, згідно принципу 7 Декларації, має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її (дитини) освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

З метою дотримання зазначених принципів Декларації прав дитини, суд вважає, що у даному випадку є виняткові обставини для позбавлення ОСОБА_20 батьківських прав відносно її малолітнього сина.

При цьому, інші положення принципу 6 Декларації прав дитини, у даному випадку, на переконання суду, порушені не будуть.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, №3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вище зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками щодо виховання та утримання дітей, оскільки, ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не займається вихованням дітей, не створила жодних умов для їх фізичного та духовного розвитку; про доньку та сина не піклується, не забезпечує їх необхідними продуктами харчування та речами, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не забезпечує медичного огляду.

Дані обставини дають суду законні підстави у відповідності до положень ст.164 Сімейного кодексу України позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З врахуванням вище наведених обставин, беручи до уваги наявність достатніх та належних підстав, які підтверджено письмовими доказами по справі, що свідчать про свідоме нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками щодо виховання дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини, вони підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які окрім цього підтверджено в судовому засіданні як показами представників позивача ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , так і зібраними по справі письмовими доказами, які свідчать про невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд в силу ст.164 СК України приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 .

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь держави судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст., ст.164, 243 СК України, ст.ст., 55, 59, 60, 63 ЦК України, керуючись ст.,ст.10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її малолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк