ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/3719/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/1057/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу №676/3719/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2020 року (суддя Шевцова Л.М., повне судове рішення складено 30 березня 2020 року) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

27 липня 2016 року ОСОБА_1 , звертаючись у суд з вказаним позовом, зазначала, що з 05 жовтня 2008 року по 17 листопада 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Тому, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячної суми допущено до негайного виконання. Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2016 року в справі скасовано та призначено її до розгляду.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2020 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норми матеріального та процесуального права. Суд безпідставно прийшов до висновку, що дитина в період часу з 2016 року по січень 2019 року проживала з батьком і перебувала на його утриманні, оскільки ОСОБА_1 тривалий час перебував за кордоном. Фактично дитину утримували батьки ОСОБА_1 , у яких вона проживала більшість часу, та мати ОСОБА_1 періодично. На час розгляду справи донька проживає з нею в республіці Італія, перебуває на її утриманні, що підтверджується повідомленням про спільне проживання та довідкою про зарахування до четвертого класу навчального комплексу. Обставини проживання дитини з січня 2019 року і по теперішній час з матір`ю та відсутність матеріальної допомоги батька в цей період часу не враховані судом.

У відзиві ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність судового рішення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п. 3 і п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При відмові в позові суд першої інстанції виходив з того, що в період з вересня 2016 року по січень 2019 року малолітня дитина проживала з батьком і перебувала на його утриманні. Підстав для стягнення аліментів немає.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню малолітньої дитини залежить від домовленості між ними. Проте, в разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання

обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Встановлено, що з 05 жовтня 2008 року по 17 листопада 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зареєстрованим місцем проживання дитини та батька ОСОБА_1 є житловий будинок АДРЕСА_1 . На час подання позову в суд у 2016 року ОСОБА_1 також була зареєстрована за цією адресою.

Зазначені обставини підтверджується довідками про склад сім`ї №2081 від 25 липня 2016 року (а.с.6) і №3896 від 18 грудня 2018 року (а.с.56).

Протягом вересня 2016 року - січня 2019 року малолітня ОСОБА_3 проживала з батьком і бабусею ОСОБА_4 та перебувала на утриманні ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с.57, 58), Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області №52 від 05 лютого 2019 року (а.с.59), довідкою Кам`янець-Подільського ліцею І-ІІІ ступенів «Славутинка» №15 від 07 лютого 2019 року (а.с.60), актом обстеження умов проживання сім`ї від 08 жовтня 2018 року, складеним комісією за участі голови та секретаря сільської ради, в.о. начальника служби у справах дітей (а.с.61).

Обставини проживання доньки в зазначений період часу з матір`ю чоловіка, яка опікувалася дитиною більшу частину часу, не заперечує позивачка, про що зазначає в апеляційній скарзі.

Протягом 2016 - 2018 років ОСОБА_1 перебувала за кордоном, що не заперечується сторонами. Матеріали справи не містять доказів утримання нею доньки протягом 2016 - 2018 року.

З 27 січня 2019 року малолітня ОСОБА_3 проживає з матір`ю в республіці Італія, що підтверджується довідкою №869 Навчального комплексу середньої освіти в Сан Мартіно Сіккомаріо республіка Італія про зарахування та відвідування 4 В класу в 2019/2020 навчальному році, виданою 19 грудня 2019 року (а.с.149-151), повідомленням до місцевого органу громадської безпеки, яке отримано в протокольному відділі Комуни Сан Мартіно (а.с.147-148).

Факт проживання доньки з матір`ю з 27 січня 2019 року та їх виїзду за кордон не заперечував під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 .

Відповідач не надав доказів матеріального утримання дитини після 27 січня 2019 року.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначених обставин і наведених вище норм права позивачка, з якою з 27 січня 2019 року проживає малолітня донька, має право на отримання аліментів від відповідача, який проживає окремо.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Щодо розміру аліментів,то він має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тому, зважаючи на відсутність інших утриманців у ОСОБА_1 , рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо утримання доньки, матеріальний стан і стан здоров`я відповідача та потреби дитини відповідно до віку, апеляційний суд вважає, що аліменти підлягають стягненню в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з 2016 року до 27 січня 2019 року, то задоволенню вони не підлягають, оскільки донька в зазначений період не проживала з матір`ю і в останньої не виникло право на отримання аліментів. Правильним є висновок суду про відмову в позові в цій частині вимог.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції року в частині відмови в позові про стягнення аліментів за період з 27 січня 2019 року і до повноліття дитини необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог.

Відповідно до ч. 1 і ч. 7 ст. 141 ЦПК з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378 грн (подання позовної заяви 551,20 грн і подання апеляційної скарги 826,80 грн).

В решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2020 року в частині відмови в позові про стягнення аліментів за період з 27 січня 2019 року і до повноліття дитини скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2019 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1378 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім грн)

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта