Провадження № 2/686/1447/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020

6 серпня 2020 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Чевилюк З.А.

за участі секретаря - Перун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Орлова О.М., Ліщишина О.А.

розглянувшиу судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Старокостянтинівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, третя особа Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування в сумі 500 000 грн., в т.ч. матеральний збиток-360 000 грн., 140 000 грн. -моральна шкода. Суб`єктом стягнення визначено Ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області. Порядок виконання рішення: шляхом списання з рахунку Головного Управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області.

Належний позивачу транспортний засіб IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий в позичку ТОВ «Т-Стиль», перебуваючи під керуванням водія вказаного підприємства ОСОБА_3 11.10.2014 року, потрапив у дорожно-транспортну пригоду, зіткнувшись з автомобілем «КАМАЗ», на 146 км автомобільної дороги «Житомир-Чернівці» у напрямку від міста Хмельницького до міста Старокостянтинів.

По факту дорожньо-транспортної пригоди були внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження під номером 0000796 від 12.10.2014 року щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.286 КК України.

Начальником СВ Старокостянтинівського РВ УМВС у Хмельницькій області Зайцевим О.П. проведення досудового розслідування доручено слідчому відділу з розслідування ДТП СУУМВС України в Хмельницькій області Кушніру Ю.В.

Міжрайонним прокурором О.Олійником призначено групу прокурорів щодо розслідування даного правопорушення.

12 жовтня 2014 року призначено слідчу групу у складі слідчого відділу з розслідування ДТП СУ УМВС України в Хмельницькій області Кушніра Ю.В., слідчого СВ Старокостянтинівського РВ УМВС у Хмельницькій області Швеця О.О..Контроль за проведенням досудового розслідування ДТП СУ УМВС України у Хмельницькій області покладено на підполковника міліції ОСОБА_4

13.10.2014 р. транспортний засіб IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000796 від 12.10.2014 року та передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтинівського РВ.

Проте слідчим не вжито необхідних заходів для збереження речових доказів.

29 червня 2016 року Старокостянтинівським районним судом було винесено вирок у справі №683/1958/15-к(кримінальне провадження №0000796) про обвинувачення ОСОБА_3 ..Судом зобов`язано передати речовий доказ автомобіль IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , представнику ТОВ «Т-Стиль».

ТОВ «Т-Стиль» було з`ясовано відсутність автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтинівського РВ.Автомобіль в дійсності зберігався на території колишнього Старокостянтинівського райавтодору.Дана територія не охороняється, не огороджена, відсутні будь-які обмеження щодо доступу на неї.

Після огляду автомобіля зафіксовано розукомплектування транспортного засобу, відсутність деталей автомобіля:колеса, металева обшивка, кермо, технічна апартура та інші складові. В той же час, в акті огляду засвідчено в матералах судової справи №683/1958/15-к, що перебувала в провадженні Старокостянтинівського районного суду, комплектність автомобіля, наявність всіх деталей після аварії автомобіля.

Таким чином, позивач вважає , що розмір матерального збитку складає 360 000 грн. та обґрунтовується вартістю аналогічного автомобіля за відомостями інтернет-ресурсу(https://auto.ria.com, https://rst.ua). Моральна шкода визначається тривалістю та тяжкістю вимушених змін у життєвих та суспільних стосунках позивача, а також зусиллях спрямованих на відновлення свого права на майно, та оцінюється позивачем у 140000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та уточнив: просив стягнути з держави шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України в рахунок відшкодування заявленого розміру шкоди. Відповідачами подано письмові відзиви на позов, третьою особою письмові пояснення,за якими вимоги заперечено за безпідставністю та необґрунтованістю; представники в судовому засіданні заперечили позовні вимоги. Представник Старокостянтинівського районного відділу УМВС України в судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що розміщення автомобіля IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на спеціальному майданчику для збереження речових доказів не виявилось можливим, внаслідок завантаженості та відсутності вільних місць. Зазначив, що особою відповідальною за збереження був ОСОБА_5 , проте будь-яких письмових доказів, журналів, розписки про прийняття майна на зберігання, суду на підтвердження переміщення транспортного засобу, встановлення відповідальної особи не представлено.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановленихчастиною другою статті 353цього Кодексу.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбаченихстаттями 160-166,170-174цього Кодексу.

Згідно п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Пунктом 32 вказаного Порядку передбачено, що фінансування витрат, повязаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

В пункті 19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС, ДПУ, СБУ, ВСУ та ДСА від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 передбачено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

Згідно п.13 вказаної вище Інструкції, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Забороняється розміщення на зберігання речових доказів та інших об`єктів в умовах і стані, що може призвести до їх пошкодження та неможливості подальшого дослідження та використання як доказів. У разі необхідності повинні вживатися невідкладні

заходи щодо приведення вилучених об`єктів у стан, який дозволяє їх

подальше зберігання.(п.33Інструкції).

У разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові

незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду"(п.86 Інструкції).

Вартість майна визначається за цінами, що діють на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. У разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю.

За Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 за №15), пунктом 12 якої, зокрема передбачено, що «в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості».

Наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття «ринкова вартість», під яким розуміється «вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу».(пункт 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього(досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

За висновком Верховного суду України у справі № 6-501цс17 шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної чи моральної (немайнової)шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Належний позивачу транспортний засіб IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий в позичку ТОВ «Т-Стиль», перебуваючи під керуванням водія вказаного підприємства ОСОБА_3 11.10.2014 року, потрапив у дорожно-транспортну пригоду, зіткнувшись з автомобілем «КАМАЗ», на 146 км автомобільної дороги «Житомир-Чернівці» у напрямку від міста Хмельницького до міста Старокостянтинів. За договором позички від 2102.2014 року визначено вартість автомобіля IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 -100000грн.

По факт дорожньо-транспортної пригоди були внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження під номером 0000796 від 12.10.2014 року щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.286 КК України.

Начальником СВ Старокостянтинівського РВ УМВС у Хмельницькій області Зайцевим О.П. проведення досудового розслідування доручено слідчому відділу з розслідування ДТП СУУМВС України в Хмельницькій області Кушніру Ю.В.

Міжрайонним прокурором О.Олійником призначено групу прокурорів щодо розслідування даного правопорушення.

12 жовтня 2014 року призначено слідчу групу у складі слідчого відділу з розслідування ДТП СУ УМВС України в Хммельницькій області Кушніра Ю.В., слідчого СВ Старокостянтинівського РВ УМВС у Хмельницькій області Швеця О.О..Контроль за проведенням досудового розслідування ДТП СУ УМВС України у Хмельницькій області покладено на підполковника міліції ОСОБА_4

13.10.2014 р. транспортний засіб IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000796 від 12.10.2014 року та передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтинівського РВ.

Проте слідчим не вжито необхідних заходів для збереження речових доказів.

Непредставлення відповідачами,зокрема, Старокостянтинівським РВ УМВС України у Хмельницькій області будь-яких доказів на підтвердження переміщення IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 як речового доказу по справі на зберігання, в тому числі розписки відповідальної особи про прийняття на зберігання, суд оцінює як намагання уникнути відповідальності за порушення права власності позивача по справі винних осіб.

Вироком Старокостянтинівського районного суду від 29.06.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1.ст.286 КК України та призначено покарання.Визначено речовий доказ транспортний засіб IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 передати представнику ТОВ «Т-Стиль».

ТОВ «Т-Стиль» було з`ясовано відсутність автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтинівського РВ.Автомобіль в дійсності зберігався на території колишнього Старокостянтинівського райавтодору.Дана територія не охороняється, не огороджена, відсутні будь-які обмеження щодо доступу на неї.

Після огляду автомобіля зафіксовано розукомплектування транспортного засобу, відсутність деталей автомобіля:колеса, металева обшивка, кермо, технічна апартура та інші складові. В той же час, в акті огляду засвідчено в матералах судової справи №683/1958/15-к, що перебувала в провадженні Старокостянтинівського районного суду, комплектність автомобіля, наявність всіх деталей після аварії автомобіля.

Заведено кримінальне провадження№0000303 по факту крадіжки зовнішніх частин автомобіля IVECO Eurocargo р.н. НОМЕР_1 . Провадження закрито за постановою від 29.08.2018 року у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення за ч.1. ст..185 КК України. Здійснено висновок, що ОСОБА_2 завдано незначну матеріальну шкоду, тому вчинене діяння є малозначним і не містить ознаки злочину. ОСОБА_2 не надала ідентифікуючі ознаки викраденого та його вартість.

Позивачем заявлено до стягнення 360 000 грн. матеріальної шкоди. Розмір матеріальної шкоди, яка була заподіяна ОСОБА_2 внаслідок невжиття слідчим необхідних заходів по збереженню речових доказів, обґрунтовано незабезпеченням передачі арештованого автомобіля IVECO Eurocargo,2003 р.в., на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтинівського РВ та залишенням його без нагляду на території Старокостянтинівського райавтодору, що призвело до того, що автомобіль виявився розібраним та розкраденими невідомими особами-викрадені колеса, металева обшивка, кермо, технічна апаратура та інші деталі. Факти розкрадання деталей транспортного засобу підтверджуються поясненнями представника позивача, зібраними фотоматеріалами, представленими експертом на вимогу суду, офіційними зверненнями ОСОБА_2 до Прокуратури Хмельницької області, ГУНП України у Хмельницькій області з метою здійснення необхідних перевірок по факту незбереження речового доказу IVECO Eurocargo.

Розмір матеріальної шкоди позивачем обґрунтовано даними інтернет-ресурсу(https://auto.ria.com, https://rst.ua).Крім того позивач в рамках даного провадження замовила дослідження спеціаліста від 29.05.2020 року, за яким вартість деталей знятих при зберіганні автомобіля IVECO Eurocargo р.н. НОМЕР_1 станом на 20 травня 2020 року, виходячи з наданих замовником даних складає 409402 грн. Вказаний висновок був заперечений представником Ліквідаційної комісії та ГУНП в Хмельницькій області як неналежний та недопустимий, оскільки відсутні відомості про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Після роз`яснення судом права на заявлення клопотання про проведення експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, до суду не надходило будь-яких клопотань такого змісту.

З пояснень представника позивача автомобіль IVECO Eurocargo перебував в експлуатації, а вартість деталей за висновком спеціаліста визначена без урахування зносу, тобто нових.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що дослідження спеціаліста, представлене суду, є необґрунтованим, таким, що суперечить матеріалам справи, викликає сумнів у його правильності, в т.ч. не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Беручи до уваги вказане, проаналізуваши інтернет ресурс(https://auto.ria.com, https://rst.ua), інформацію щодо вартості аналогічних транспортних засобі, вартість IVECO Eurocargo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовану у договорі позички-100 000 грн., суд приходить до висновку про доцільність відшкодування розміру матеріальної шкоди у розмірі письмово зафіксованої позивачем -100 000грн.Субєктом відповідальним за збереження транспортного засобу визначеного як речовий доказ по справі фактично є Старокостянтинівський РВ. Так, Слідчим відділу з розслідування ДТП СУ УМВС України в Хмельницькій області старшим лейтенантом міліції Кушніром Ю.В. для виконання направлено начальнику Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області постанову про визнання транспортного засобу IVECO Eurocargo р.н. НОМЕР_1 речовим доказом та передачу на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Старокостянтиинівського РВ.

Статтею 280 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди, а саме якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши аргументи позивача щодо підставності відшкодування моральної шкоди внаслідок тривалих та вимушених змін у життєвих та суспільних стосунках позивача, зусиллях спрямованих на відновлення порушеного права на мирне володіння майном, позицію та роль поліції у даних правовідносинах, покликанням та заданням якої відновлення порушеного права громадянина, збереження речових доказів ввірених по кримінальній справі, суд вважає достатнім і обґрунтованим розмір морального відшкодування 5000 грн. Сам по собі факт часткового задоволення позову є способом сатисфакції позивача.

Відшкодування шкоди, враховуючи суб`єктний склад правопорушення, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст..ст.19,22,55,56 Конституції України, ст. ст.15,16,22,23,1166,1167,1173,1174,1176 ЦК України, статтями 10, 11,12,81,83,137,141, 259,353 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з держави, шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100000 грн та 5000 грн. моральної шкоди, завданої незаконною бездільністю органів досудового розслідування, всього 105000 грн.

Рішення може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Зарічанська 7, код 08592336.

Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Свободи 70, код 37971775.

Старокостянтинівський районний відділ УМВС України в Хмельницькій області, м.Старокостянтинів, вул.Попова 2.

Третя особа:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Зарічанська 7, код40108824.

Повний текст рішення виготовлено 11 серпня 2020 року.

Суддя

Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк