СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3366/20

пр. № 2-о/759/355/20

03 серпня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

у сладі суду суддя : Величко Т.О.,

присяжні: Яремус-Байсанова А.М., Сушкевич Я.О.,

за участю секретаря Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання особи безвісно відсутньою,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання особи безвісно відсутньою.

Заявниця просить суд визнати безвісно відсутнім свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якої є: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 20.07.2010 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживав, не підтримував спілкування ні знею, ні з їх дітьми, рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 12.04.2017 року було визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлоплощею за вказаною адресою, про день та час слухання справи він повідомлявся через розміщення оголошень у засобах масової інформації, а саме - "Урядовий кур"єр" та "Хрещатик", однак він так до суду і не з"явився, заочне рішення суду не оскаржував. За вказаним рішенням суду ОСОБА_3 знятий із реєстрації за вказаною адресою 14.06.2017 року. За весь цей період ОСОБА_3 також не цікавився своїми дітьми, у 2014 році вийшла заміж донька, народилась онука, та на цих подіях він не був присутнім, також він не був присутнім на похованні сина, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження служби на території АТО, не звертався стосовно отримання посвідчення члена сім"ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби та не реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги. Також вказувала, що за спільного життя ОСОБА_3 зловживав алкоголем.

Ухвалою судді від 25.02.2020 року відкрито провадження у даній справі, здійснено необхідні заходи згідно ЦПК України та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 викладені у заяві вимоги підтримала, посилаючись на вказані у ній обставини та просила суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, при цьому її представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву підтримала.

Вислухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, допитавши свідка, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.1976 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.8), від шлюбу народилось двоє дітей, що підтверджується копіями свідоцт прро народження (а.с.9, 10). Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 20.07.2010 року шлюб було розірвано(а.с.12).

Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 12.04.2017 року ОСОБА_3 визнано таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-17), з 14.06.2017 року він знятий з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.18).

Як вказує заявниця, після того, як її колишній чоловік пішов з дому ані з нею, ані з їх дітьми зв`язків не мав, відомостей про його подальшу долю, а також місцезнаходження, у заявниці відсутні.

В судовому засіданні був допитаний у якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив суду обставини, на які посилалась заявниця.

Судом також встановлено, що згідно наданих на запит суду відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.03.2020 року за №0.184-8477/0/15-20 відомості про перетинання державного кордону України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Судом встановлено, що з поданих суду доказів точну дату відсутності колишнього чоловіка заявниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якої є: АДРЕСА_1 , встановити не можливо, але у проміжок часу з 2014 року до часу подання заяви 24.02.2020 року.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до положення ч. 1 ст.43 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Вищенаведене в повній мірі відповідає висновкам, зробленим в постанові ВС/КЦС від 07.05.2018 р. у справі № 225/1297/17.

Відповідно до чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, врахувавши наведені докази, які є належними та допустимими у розумінні стст. 76, 81 ЦПК України, зокрема пояснення свідків та зазначені письмові докази, судом достовірно встановлено, що відомості відносно проживання та перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України з 2007 року відсутні.

Доказів на спростування вказаних вище обставин судом протягом розгляду справи не виявлено та не встановлено.

Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним той факт, що відсутні відомості про місце перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також ці обставини підтверджуються показами свідка, які засвідчили факт зникнення ОСОБА_3 з останнього відомого місця проживання АДРЕСА_1 , що дає підстави суду визнати його безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, стст. 12, 13, 76, 81, 229, 265, 308 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання особи безвісно відсутньою- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 ,- безвісно відсутнім.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя Т.О.Величко

Присяжні: Яремус-Байсанова А.М., Сушкевич Я.О.,