У Х В А Л А

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 202/2792/19

провадження № 61-10473ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І. Л., про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2019 року, у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено.

13 липня 2020 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2019 року, в якій просить скасувати ці судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник зазначає підставу касаційного оскарження судових рішень пункти 1, 4 частини 2 статті 389 ЦПК України.

Скаржник вважає, що суди застосували положення статті 244, 248 ЦК України (в редакції 2003 року) та 203, 215 ЦК України(в редакції 2003 року), без врахування правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц та правого висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 25 лютого 2020 року у справі №2-82/09, в яких зазначено, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав, різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Також, ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини 3 статті 411 ЦПК України та вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії Державного акту на право приватної власності від 23 червня 1997 року на землі на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 та матеріали спадкової справи ОСОБА_6 .

Крім цього, в прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_7 заявляє клопотання про зупинення дії рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК Україниза наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність такому, зокрема ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, метою вирішення питання про зупинення виконання/дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Оскільки, у клопотанні не наведено обгрунтованих доводів та не надано доказів, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2019 року на підставі пунктів першого, четвертого частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Індустріального районного суду міста Дніпропетровська матеріали справи № 202/2792/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров