Ухвала

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 266/3879/19

провадження № 61-11075ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей», третя особа - Департамент розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради, про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Місто для людей» у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань відповідачем за період з 12 травня 2018 року по 26 жовтня 2019 року у розмірі 56 721, 86 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 16 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року,

у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Також зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підтвердження чого посилається на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 753/217/17.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить

2 102 грн.

У цій справі ціна позову становить 56 721, 86 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ?

? 100 = 210 200 грн), а тому справа є малозначною.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу,

з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 753/217/17, доводи скаржника не підтверджують, оскільки висновок Верховного Суду зроблений за інших фактичних обставин цієї справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду

від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей», третя особа - Департамент розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради, про стягнення пені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат