ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/183/20 Справа № 200/7227/16-ц Головуючий у першій інстанції: Єлісєєва Т. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Вусо»на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Вусо», треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.04.2015 року між позивачем та ПАТ «Кредобанк» був укладений кредитний договір №5760.04.00.2357, згідно якого позивач отримав кредит на придбання автомобіля Daewoo Gentra. На виконання вимог кредитного договору, між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1-01 від 16.04.2015 року. Об`єктом страхування є автомобіль Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 . 17.04.2015 року між позивачем та банком укладено договір застави №5760.04.00.2357/S-2. Вищевказаний автомобіль є предметом застави. Між позивачем та відповідачем була укладена угода про страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується полісом №АІ/5911023 від 17.04.2015 року. 22.12.2015 року сталася ДТП за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 та за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Daewoo, д/н НОМЕР_2 . Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та на останню накладено штраф. Так, позивачем надано висновок №3690 від 04.04.2016 року про вартість матеріального збитку, який було спричинено внаслідок ДТП, що становить 115290,74 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про страховий випадок, проте йому було відмовлено у виплаті, у зв`язку з тим, що відповідач не визнав дану ДТП страховим випадком, відповідно до п.17.2.14 договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.04.2015 року. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати страховим випадком вказану вище ДТП, що мала місце 22.12.2015 року; стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 115290,74 грн., пеню у розмірі 207,90 грн., 3% річних в сумі 253,64 грн. та вартість проведення експертного дослідження 1400,00 грн. (а.с. 114-115 т.1).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено, визнано страховим випадком ДТП, що мала місце 22 грудня 2015 року о 21 год. 40 хв. на перехресті вул. Короленко та вул. Комсомольської у м.Дніпропетровську за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 та за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Daewoo, д/н НОМЕР_2 . Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 115290,74 грн., пеню у розмірі 207,90 грн., 3% річних - 253,64 грн. та витрати на проведення експертного дослідження - 1400,00 грн., а всього 117152,28 грн. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» на користь держави судовий збір в розмірі 1171,52 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Вусо», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» та його представнику Винокурову О.В., ПАТ "Кредобанк", які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними в справі доказами, що 16.04.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5760.04.00.2357, згідно якого позивач отримав кредит на здійснення оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Daewoo Gentra, 2015 року випуску, укладеного між позичальником та ТОВ "ТЕХНО КАР", а також для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 9971,01 грн. (а.с. 16-20 т.1).

В порядку виконання умов зазначеного вище кредитного договору, між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1-01 від 16.04.2015 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечить чинному законодавство України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску (а.с. 11-13 т.1).

Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1-01 від 16.04.2015 року, вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «Кредобанк» (а.с. 11 т.1).

Пунктом 3 зазначеного вище договору добровільного страхування наземного транспортного засобу визначено, зокрема, що страхова сума за договором є неагрегатною та складає 294000,00 грн.; договір набуває чинності з моменту внесення страхового платежу (у повному обсязі) на поточний рахунок страховика і діє до 24:00 год. 16 квітня 2016 року включно.

Пунктом 4 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1-01 від 16.04.2015 року визначено страхові випадки і франшиза за кожним з них, відповідно до якого страховими випадками за договором є дорожньо-транспортна пригода:

- за умови, що особа, винна в скоєнні ДТП, встановлена, і ця особа, - не водій застрахованого ТЗ (розмір франшизи 0,00 грн.);

- за умови, що особа, винна в скоєнні ДТП, не встановлена, або цієї особи не існує, або це водій застрахованого ТЗ (розмір франшизи 1470,00 грн.);

- за умови пошкодження тільки скла, скляних частин освітлювальних приладів, дзеркал (розмір франшизи 0,00 грн.);

- протиправні дій третіх осіб (розмір франшизи 1470,00 грн.);

- випадкове пошкодження ТЗ (розмір франшизи 1470,00 грн.);

- угон застрахованого ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час (розмір франшизи 29400,00 грн.).

На виконання зобов"язань за вказаним вище кредитним договором, 17 квітня 2015 року між між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір застави №5760.04.00.2357/S-2, предметом якого є автомобіль Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. за реєстровим №364 (а.с. 21-22 т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого центром ДАІ 1203 (а.с. 27 т.1).

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданому центром ДАІ 1203, є відмітка про те, що транспортним засобом Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, має право користуватися ОСОБА_2 .

Також встановлено, що між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено угоду про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією поліса №АІ/5911023 від 17.04.2015 року, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн. (франшиза - 1000,00 грн.) (а.с. 14 т.1).

22 грудня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Daewoo Gentra, д/н НОМЕР_1 та за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Daewoo, д/н НОМЕР_2 (а.с. 8 т.1).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2016 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 19.02.2016 року, у справі №201/342/16-п ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та на останню накладено штраф (а.с. 8, 9 т.1).

Позивачем було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та подані необхідні документи.

Позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» із заявою від 13.02.2016 року, в якій просив повідомити чи визнана ДТП, яка мала місце 22.12.2015 року, страховим випадком (а.с. 24 т.1).

Листом ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» №1178/655950 від 01.03.2016 року, відповідач повідомив, що відстрочив термін прийняття рішення по справі та призначив додаткове розслідування і після з`ясування всіх обставин буде прийнято рішення по події 22.12.2015 року (а.с. 25 т.1).

Позивачем також надано висновок експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №3690 від 04.04.2016 року про вартість матеріального збитку, який було спричинено внаслідок ДТП без урахування втрати товарної вартості (не розраховується за заявою замовника), що становить 115290,74 грн. (а.с. 28-37 т.1).

Також зі змісту зазначеного вище висновку вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу становить 282240,00 грн. (С).

Листом ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» №1666/655950 від 23.03.2016 року відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що ДТП, яка відбулася 22.12.2015 року визнана не страховою (а.с. 10 т.1).

Згідно висновку експерта №2477-17 від 04.10.2017 року, складеного за результатами проведення судової автотехнічної експертизи експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що:

- у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Gentra» ОСОБА_2 повинна була діяти згідно до вимог п. 16.1., 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху України;

- у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Daewoo Gentra» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху України;

- у даній дорожній обстановці невідповідність дії водія автомобіля «Daewoo Gentra» ОСОБА_2 вимогам п. 16.11. Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку технічним характером ДТП - зіткненню автомобіля «Daewoo Gentra» з автомобілем «Daewoo Sens» (229-234 т.1).

Відповідно до письмових пояснень АТ «Кредобанк» від 07.09.2016 року №04-9094/16, останнє, як вигодонабувач за договором страхування не заперечує проти позовних вимог позивача та їх підтримує (а.с. 123 т.1). Згідно листа АТ «Кредобанк» №3 від 20.03.2020 року, у зв`язку із погашенням заборгованості за кредитним договором №5760.04.00.2357 від 16.04.2015 року, укладеним із ОСОБА_1 , в АТ «Кредобанк» відсутні позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором страхування №1-01 від 16.04.2015 року; станом на час надання відповіді, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за вказаним вище кредитним договором відсутня (а.с. 37 т.2).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при укладанні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування (ч. 2 статті 985 ЦК України).

Стаття 3 Закону України «Про страхування» у страховому зобов`язанні виділяє два види третіх осіб. Перший вид - це застраховані особи, під якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, у разі настання яких виникає обов`язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому або вигодонабувачу (наприклад, медичне страхування роботодавцем своїх працівників). Введення застрахованої особи до кола суб`єктів відносин страхування допускається лише за її згодою. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування. Другим видом є вигодонабувачі.

Якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК України, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК України, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика абосума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Частиною 17 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 листопада 2018 року у справі №910/18954/17 зроблено висновок, що якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач.

Згідно частини 3 статті 12 ЦК України особа може відмовитися від свого майнового права.

Вигодонабувач АТ «Кредобанк» висловило свою волю і надіслало на адресу суду письмові пояснення від 07.09.2016 року №04-9094/16 та лист №3 від 20.03.2020 року, з аналізу змісту яких вбачається, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика, у зв`язку із погашенням заборгованості за кредитним договором №5760.04.00.2357 від 16.04.2015 року, що свідчить про відмову банку, як вигодонабувача, від встановленого договором права на отримання страхових виплат.

Отже, оскільки банк, як вигодонабувач, відмовився від права на отримання страхової виплати, колегія приходить до висновку про правомірність звернення до страховика за отриманням відповідних коштів ОСОБА_1 . За таких обставин відмова ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» у здійсненні ОСОБА_1 страхової виплати порушує умови договору страхування та призводить до порушення прав позивача.

Окрім того, у пункті 5.5 договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року передбачено страхове покриття, яке діє із застереженням «маневр».

Згідно пункту 17.2. договору страхування визначено випадки, які не є страховими, зокрема, у підпункті 14 зазначено, що не є страховим випадком ДТП з урахуванням умов договору страхування визначених як «застереження», а саме у разі страхування із застереженням «маневр» не є страховим випадком подія, яка відбулась внаслідок порушення чи невідповідності дій страхувальника (водія ТЗ) нормам Правил дорожнього руху, що регламентують (встановлюють): допустиму швидкість руху; умови проїзду перехресть відповідно до р. 16 ПДР; правила обгону (відповідний дорожній знак або п. 14.6 ПДР); заборону виїзду на смугу зустрічного руху в місці, де такий виїзд заборонено (подвійна/одинарна лінія розмітки або відповідний знак).

Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1-01 від 16.04.2015 року не містить, в тому числі у своєму розділі 6 "Тлумачення ключових понять", визначення терміну застереження - «маневр» в розумінні даного договору та настання відповідних наслідків.

В такому випадку суд обґрунтовано застосувує концепцію contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Крім того, договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року укладений між сторонами з метою страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Daewoo Gentra», який належав на праві власності позивачу. Таким чином, на зазначений договір розповсюджуються положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч. 8 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції, чинній на час укладення зазначеного вище договору страхування, нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Конституційний Суд України у справі від 10 листопада 2011 року 15-рп/2011 про захист прав споживачів кредитних послуг у мотивувальній частині рішення зазначав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через установлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

За змістом частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що договором добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року не надано визначення поняттю застереження - «маневр», колегія приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 22 грудня 2015 року на перехресті вул. Короленко та вул. Комсомольської у м. Дніпро (Дніпропетровську) за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 та за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є страховим випадком в розумінні умов договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року.

Пунктом 13.1 договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року визначено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від суми невчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочки виплати.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 113820,74 грн. (вартість матеріального збитку 115290,74 грн. - франшиза 1470,00 грн.), пені у розмірі 250,41 грн. відповідно до пункту 13.1 договору №1-01 та 3% річних в сумі 205,25 грн., а всього 114276 (сто чотирнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 40 коп.

Клопотань про надання доказів чи про витребування відповідних доказів судом - учасниками справи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання суду апеляційної інстанції.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, від присудженої до стягнення суми франшизу не відрахував, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить інформацію про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню всупереч змісту його резолютивної частини.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №3690 від 28.03.2016 року, позивачем було сплачено 1400,00 грн. ЧП ОСОБА_4 за експертне дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку №3690 від 04.04.2016 року (а.с. 66 т.1).

Таким чином, з ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового за подачу позовної заяви, з відповідача також необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1142,76 грн., враховуючи ставки судового збору, що діяли на час подання позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам (98,72% від 1157,52 грн.).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Вусо»- задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати страховим випадком за договором добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 16.04.2015 року - дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 22 грудня 2015 року на перехресті вул. Короленко та вул. Комсомольської у м. Дніпро (Дніпропетровську) за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 та за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в розмірі 113820,74 грн., пеню у розмірі 250,41 грн., 3% річних в сумі 205,25 грн., а всього 114276 (сто чотирнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 40 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» () в дохід держави судовий збір в розмірі 1142 (одна тисяча сто сорок дві) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді