УХВАЛА

13 серпня 2020 року

м. Київ

справа №756/7622/18

провадження № 61-8344ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву судді Сімоненко Валентини Миколаївни про самовідвід у справі за позовом Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами до ОСОБА_1 про стягнення плати за користування будинком, за касаційною скаргою представника Москаленка Антона Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року КВ «Пуща-Водиця» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за користування будинком, в якому просив стягнути з відповідача 361 691,05 грн та пеню у розмірі 93 125,37 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 361 691,05 грн та пеню у розмірі 93125,37 грн.

23 травня 2020 року представник Москаленко А. С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги.

У липні 2020 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Автоматизованою системою розподілу справ справу призначено судді-доповідачу Каларашу А. А. у складі колегії суддів Штелик С. П. та Сімоненко В. М. для розгляду вищезазначеної касаційної скарги.

Заслухавши в порядку статті 401 ЦПК України доповідь судді-доповідача, суддя-член колегії Сімоненко В. М. заявила самовідвід з огляду на такі підстави.

Положеннями статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчаючи матеріали касаційної скарги, суддя Сімоненко В. М. заявляє самовідвід від участі у розгляді вищевказаної касаційної скарги в зв`язку з наявними певними особистими обставинами, які підпадають під диспозицію пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України та наявність яких може викликати сумнів в учасників справи щодо неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи, а відтак, участь судді Сімоненко В. М. у розгляді цієї касаційної скарги є недопустимою.

Європейський суд з прав людини зазначає: «Найголовніше - це довіра, яку

в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина перша статті 39 ЦПК України).

За таких обставин, з огляду на імперативну вказівку процесуального закону, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Сімоненко В. М. про самовідвід у розгляді вказаного касаційного провадження підлягає задоволенню, а справа - переданню для повторного автоматизованого перерозподілу до відповідного структурного підрозділу суду.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Верховного Суду Сімоненко Валентини Миколаївни.

Касаційну скаргу (провадження №61-8344ск20 у справі №756/7622/18) представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами до ОСОБА_1 про стягнення плати за користування будинком передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик