ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №585/565/20

Номер провадження 22-ц/816/1565/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2020 року в складі судді Шульги В.О., постановлене в м. Ромни, повний текст судового рішення складено 10 червня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що 29.01.2020 року Роменським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ у справі № 585/177/20, яким стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , починаючи стягнення з 24 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу видачі вказаного наказу його сімейний стан змінився, зокрема у нього та його цивільної дружини ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , тому на його утриманні перебувають цивільна дружина ОСОБА_4 , їх народжений син, а також син його цивільної дружини. Вони проживають в м. Полтава у квартирі, яку орендують за плату в розмірі 7000 грн. щомісячно. Вказує, що внаслідок сплати аліментів в розмірі ? частини від його доходів на користь його дочки ОСОБА_6 , його сім`я позбавлена права на достатній життєвий рівень, оскільки його цивільна дружина також не працює через необхідність догляду за малолітнім сином.

Просив зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020 у справі № 585/177/20 до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги доводи позивача стосовно того, що фактично відповідач погодилася з тим, що на утримання їх доньки ОСОБА_6 достатньо 5000 грн. на місяць. Таким чином на утримання дитини він повинен сплачувати 2500 грн., а решту суми в розмірі 2500 грн. повинна сплачувати відповідач. вказує, що при його заробітній платі в розмірі 20000 грн., розмір аліментів навіть після зменшення до 1/6 частини становив би більше 3300 грн. Він працевлаштувався на іншу роботу, де його заробітна плата збільшилася до 31 000 грн. і 1/6 частина яких після відрахування складатиме близько 4200 грн. Вказує, що навіть після зменшення розміру аліментів вони повністю покриють ? частину витрат на утримання його доньки. Вказує, що окрім утримання себе та членів своєї родини він має оплачувати також житлово комунальні послуги, витрати на проїзд, на лікування, оплату кредиту, непередбачувані витрати тощо. Зазначає, що зроблений державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів це офіційний розрахунок, здійснений уповноваженою особою на підставі офіційних документів з місця його роботи, а тому підстав для його неприйняття до уваги в якості доказу немає. Вказує, що факт його спільного проживання з цивільною дружиною не має істотного значення, адже незалежно від того, проживає він з ними чи ні, він зобов`язаний за законом утримувати їх спільного з цивільною дружиною сина. Вказує, що свідоцтвом про народження ОСОБА_5 підтверджується, що його матір`ю записана ОСОБА_4 , а батьком записаний ОСОБА_1 . Вказує, що запис прізвища дитини було зроблено за його прізвищем, а не за прізвищем матері. Зазначає, що аліменти на дитину призначалися в порядку наказного провадження, тобто без врахування його думки та перебування на утриманні непрацездатної матері, яка є пенсіонером, які суд першої інстанції не взяв до уваги.

Відповідач надала до апеляційного суду відзив в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та зазначила, що в період з жовтня 2013 по грудень 2019 року в добровільному порядку відповідач аліментів ні в мінімальному розмірі, ні в якомусь іншому не платить коштів на утримання дитини. Вказує, що вона працює у відділі освіти Роменської районної державної адміністрації Сумської області та отримує заробітну плату не в мінімальному розмірі, проте всі витрати в тому числі і додаткові несе самостійно. Зазначає, що їх донька потребує медичного лікування, адже приймає відповідні ліки, ходить на масаж стоп і ніг, носить спеціальне ортопедичне взуття та устілки, що потребує значних матеріальних витрат на її оздоровлення. Вказує, що позивач є працездатною людиною, аліменти на інших дітей не сплачує, має достатній розмір заробітної плати. Крім того, його заробітна плата зросла, а тому матеріальне становище покращилося. Вказує, що вона також самостійно утримує доньку та сплачує за комунальні послуги, лікування, сплачує кредит, який вона брала на проведення дорого вартісної операції та інші не передбачувані витрати. Позивач не надав доказів того, що саме він записаний батьком дитини ОСОБА_5 , оскільки він не перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . Крім того, твердження позивача про те, що виключно на його утриманні перебуває неповнолітній син його цивільної дружини не відповідають дійсності, оскільки остання отримує аліменти в розмірі 1000 грн. Також, цивільна дружина колишнього чоловіка отримує допомогу при народженні дитини в управлінні соціального захисту населення м. Ромни та отримує дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, яку здійснює не офіційно. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представив суду докази щодо добровільної сплати ним аліментів.

Відповідач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, просила суд у її задоволенні відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що він дійсно проживає разом з цивільною дружиною та її синами, а також доказів того, що він записаний батьком ОСОБА_5 . Також позивач не довів того, що він має постійне місце роботи та стабільний дохід. Крім того, сукупність встановлених по справі обставин позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку про зміни матеріального становища позивача та його сімейного стану, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 липня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 24 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 5).

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.6).

Крім того, згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

ОСОБА_4 має сина від першого шлюбу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

З договору оренди житлового приміщення від 27.10.2019 року вбачається, що позивача орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно умов вказаного договору орендна плата за оренду квартири становить 7000 грн. на місяць (а.с. 9).

Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданою медичним центром «ЄВА», від 02.02.2020 та квитанцією від 28.01.2020 р. підтверджується, що ОСОБА_2 поступила до вказаного центру 28.01.2020 р., 29.01.2020 їй було проведена операція, після чого надані певні рекомендації, за медичні послуги ОСОБА_2 сплатила кошти в сумі 16000 грн. (а.с. 33,34).

Відповідно до довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги міста Ромни від 19.03.2020№ 69 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на «Д» обліку з діагнозом хронічний тонзиліт, функціональні зміни в серці, плоскостопість (а.с. 37).

В матеріалах справи знаходяться надані ОСОБА_2 копії пенсійних посвідчень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 35, 36).

Відповідно до довідки Роменського відділу ДВС від 28.03.2020 № 114 ОСОБА_2 не отримувала аліменти від ОСОБА_1 за період з 24.01.2020 по 25.03.2020 р. згідно з виконавчим листом 2-н/585/40/20 (а.с. 39).

Відповідно до довідки Роменського МРВ ДВС ПН-СХ МР УМЮ (м. Суми) ОСОБА_11 щомісячно сплачує аліменти за виконавчим листом 2/585/383/15 від 26.03.2015 р. на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40), а відповідно до виконавчого листа 2/585/383/15 від 26.03.2015 р. розмір цих аліментів становить 1000 грн. (а.с. 69).

Відповідно до платіжних доручень та квитанції АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 перераховував на користь ОСОБА_2 аліменти у період 21.1216 по 04.01.2020 р. у розмірі меншому присудженої суми судовим наказом (а.с.50-63).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП 61215841та довідки про стан заборгованості, виданої Роменським МРВ ДВС 24.04.2020 р. № 23003, ОСОБА_1 було перераховано в квітні 2020 р. аліменти в сумі 17052,35 грн. і заборгованість по аліментах за виконавчим листом 2-н/585/40/20 станом на 24.04.2020 відсутня. (а.с 64-65).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Крім того, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на час винесення наказу Роменським міськрайонним судом Сумської області 29.01.2020 року у позивача була лише одна дитина, а саме донька ОСОБА_6 , оскільки його син ОСОБА_13 народився у лютому 2020 року. Таким чином після народження у позивача другої дитини у нього виник обов`язок по утриманню також і своє другої дитини у відповідності до ст. 180 СК України.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині того, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що він дійсно записаний батьком сина ОСОБА_13 , оскільки він не перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 , а відповідно запис про батька, за таких обставин, може бути внесений в порядку ст. 135 СК України. Проте, вказаний висновок суду спростовується наявними в справі доказами.

Так, представленим позивачем свідоцтвом про народження сина ОСОБА_13 доведено, що його батьком є позивач. Дане свідоцтво не є таким, що видане повторно і в ньому відсутній запис про те, що запис про батька зроблено саме в порядку ст. 135 СК України, а тому колегія суддів приходить до висновку, що свідоцтво про народження ОСОБА_13 є переконливим доказом того, що його батьком є саме позивач.

З огляду на викладене, колегія суддів приймає доводи позивача, що викладені в його апеляційній скарзі стосовно того, що в зв`язку з народженням у нього другої дитини, його матеріальний стан змінився, оскільки у нього виник обов`язок по утриманню обох своїх дітей.

Разом з цим, колегія суддів вважає неспроможними доводи позивача, що викладені в його апеляційній скарзі в частині того, що у нього на утриманні перебуває мати ОСОБА_14 , з огляду на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами вказаної обставини, крім того, колегія суддів зауважує, що мати позивача є пенсіонеркою та отримує пенсію.

За таких обставин вказані доводи позивача не свідчить про зміну майнового стану позивача. Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи сторін стосовно того, що вони несуть витрати на оплату житлово комунальних послуг, оскільки вказані обставини жодним чином не впливають на обов`язок батьків по утриманню своїх дітей.

Колегія суддів зауважує, що відповідачка є працездатною особою, працевлаштована, її щомісячний дохід складає 8500 грн, а тому спроможна приймати участь в утримані дитини, а її посилення про надання нею матеріальної допомоги своїм батькам вказує на проявлення нею турботи за своїми батьками.

Щодо понесення нею додаткових витрат на лікування доньки, колегія суддів відмічає, що ст.185 СК України врегульовані питання участь батька, з ким не проживає дитина, у додаткових витратах на дитину.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивач здатний сплачувати аліменти в попередньому розмірі, незважаючи на народження другої дитини з огляду на те, що його заробітна плата є достатньою і крім того збільшилася, оскільки ст. 180 СК України покладає обов`язок по утриманню своєї дитини не тільки на батька, але й на мати. Водночас, відповідач всупереч ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала до суду достатніх та переконливих доказів того, що її матеріальний стан з часу присудження аліментів також погіршився.

Що стосується наданих сторонами додаткових доказів до апеляційного суду, зокрема довідки з місця роботи сторін про їх заробітну плату, фотографії з «інстаграму» та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, то колегія суддів не приймає їх до уваги з огляду на таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ч. 4 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, вказані докази не були надані до суду першої інстанції з поважних причин.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі наявність у платника аліментів інших дітей.

З огляду на те, що позивачем було доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що він став батьком другої дитини, і останній повинен забезпечити їм співмірні умови матеріального забезпечення, колегія суддів приходить до висновку про зміну його матеріального стану, оскільки та наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вимоги позивача в частині встановлення максимального розміру аліментів не можуть бути задоволені з огляду на те, що фактично у своїй позовній заяві та апеляційній скарзі позивач ставить питання саме про зменшення розміру аліментів, а не про їх збільшення. При цьому будь - яких обґрунтувань щодо необхідності встановлення граничного розміру присуджених аліментів позивачем наведено не було. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість цих вимог, які не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, через неправильне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та порушення норм матеріального права , на підставі п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про часткове задоволення позову, зменшив розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача але не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020 у справі № 585/177/20, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю.Кононенко

С.Г.Хвостик