Справа № 642/3007/20
Провадження № 2/642/1107/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л., з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 1996 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюб виявився невдалим, поступово сім`я почала розпадатись. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного. Тривалий час кожен живе своїми інтересами. З березня 2020 року вони разом не проживають. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Збереження шлюбу є неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право на направлення до суду відзиву на позовну заяву.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просили позов задовольнити.

Відповідач подав заяву про визнання позову. Просив справу розглянути у його відсутності.

Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Шлюб сторін зареєстрований 21 грудня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 834.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Сторони припинили шлюбні стосунки, обидва наполягають на розірвання шлюбу.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачці слід залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4,5, 89, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),зареєстрований 21 грудня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 834.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 13 серпня 2020 року.

Суддя Л.Л. Шрамко