ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 639/8903/14-ц

Провадження № 22-ц/818/2759/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» - Пантєлєєва Д.І. на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 червня 2016 року, постановлену суддею Труханович В.В., -

в с т а н о в и в :

6 червня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулось ПАТ «Укрсиббанк» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/8903/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява мотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-7 в житловому будинку літ. «А-2», загальною площею 131,7 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 . Під час примусового виконання рішення було з`ясовано, що власником предмета іпотеки є ТОВ «ІВЕРА» на підставі Акту приймання-передачі майна до статутного фонду від 18.01.2016 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 червня 2016 року заяву представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет

іпотеки - задоволено. Замінено боржника у виконавчому провадженні №51299329 з примусового виконання виконавчого листа №639/8903/14-ц, виданого Жовтневим районним судом міста Харкова 12 січня 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху №1-7 в житловому будинку літ. «А-2», загальною площею 131,7 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 , боржником за яким є ОСОБА_1 , на боржника - товариство з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» (далі - ТОВ «ІВЕРА»).

Судове рішення мотивовано тим, що 27.01.2016 року право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-7 в житловому будинку літ. «А-2», загальною площею 131,7 кв.м, розташовані в АДРЕСА_1 припинено у зв`язку із їх відчуженням на користь ТОВ «ІВЕРА». ТОВ «ІВЕРА» є правонаступником ОСОБА_1 за договором іпотеки від 03.08.2007 року, а тому набуло статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, директор товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» - Пантєлєєв Д.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви.

Зазначає, що боржник ОСОБА_1 не перестав бути боржником через те, що право власності на нерухоме майно, яке колись знаходилось в іпотеці перейшло до ТОВ «Івера». Немає факту вибуття боржника ОСОБА_1 , є факт переходу права власності на колишнє іпотечне майно.ТОВ «Івера», отримавши право власності на спірне майно, не могло отримати будь-яких прав та обов`язків, які виходять за межі іпотечного договору. Ніяких обов`язків у виконавчому провадженні №51299329 або у цивільній справі №639/8903/14-ц договір іпотеки не передбачає і не може передбачати.Виходячи з факту відсутності державної реєстрації іпотеки на момент реєстрації за ТОВ «Івера» права власності на нерухоме майно, відсутні підстави для застосування статті 23 Закону України «Про іпотеку».Стаття 589 ЦК України не регулює питання заміни боржників у виконавчому провадженні, а тому її застосування судом першої інстанції є невірним.Застосування статті 37 ЦПК України до спірних правовідносин є неправильним, оскільки вона регламентує залучення правонаступника саме під час розгляду справи. Питання заміни сторін виконавчого провадження врегульовано іншими нормами.

АТ "Укрсиббанк" до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Івера", в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для її скасування. Зазначає, що заявником ТОВ "Івера" пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки оскаржувана ухвала міститься в матеріалах виконавчого провадження, з якмим представник заявника знайомився 16.12.2019 року. ТОВ "Івера" набуло статусу іпотекодавця спірного нерухомого майна, а тому є правонаступником прав і обов`язків попереднього власника.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що 23 травня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір споживчого кредиту№ 0 (а.с. 7-11).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки від 03.08.2007 року, згідно з якмим ОСОБА_2 передала АКІБ «Укрсиббанк» в іпотеку належне їй на праві власності майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 7 в житловому будинку літ. "А-2", загальною площею 131,7 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с. 12-15).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.02.2014 року ОСОБА_1 набув право власності на вказані нежитлові приміщення (а.с. 22).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху № 7 в житловому будинку літ. "А-2", загальною площею 131,7 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , в межах суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.05.2007 року, а саме 398 618,98 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій.

22.03.2016 року постановою головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ виконавчий лист № 639/8903/14-ц віиданий 12.01.2015 року повернуто стягувачу (а.с. 73).

01.06.2016 року Жовтневим ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження №51299329 з приводу примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2015 року № 639/8903/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 75).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка №54871759 від 11.03.2016 р.) власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-7 в житловому будинку літ. "А-2", загальною площею 131,7 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» на підставі Акту приймання-передачі та оцінки майна до статутного капіталу, виданий 18.01.2016 і ОСОБА_1 та ТОВ «ІВЕРА». Право власності зареєстровано 27.01.2016 року (а.с. 74).

За даними Державного реєстру іпотек (індексний №20034598 від 04.04.2014 року) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-7 в житловому будинку літ. «А-2», загальною площею 131,7 кв.м, розташовані в АДРЕСА_1 перебували

під обтяженням іпотекою, яка встановлена до 23.05.2018 року (запис про іпотеку №4771811 від 24.02.2014, реєстраційний номер обтяження 5425081). (а.с. 25-26)

Також, з матеріалів справи вбачається, що нежитлові приміщення перебували під забороною відчуження (записі обтяження №4771868 від 24.02.2014, реєстраційний номер обтяження 5425015), що вбачається з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, індексний №2003397: 04.04.2014 року (а.с. 27-28).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію обтяження № 27189714 від 23.09.2014 року за нежитловими приміщеннями, власник яких був ОСОБА_1 , зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (номер запису 7097472) (а.с. 48).

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформацію про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.

Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя, шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності.

Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Водночас, відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Положенням цивільного законодавства однією з підстав правонаступництва визначено, зокрема, заміну боржника, шляхом переведення боргу.

При цьому, приписами статті 520 ЦК України встановлено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні немає.

За рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху № 7 в житловому будинку літ. "А-2", загальною площею 131,7 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , в межах суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.05.2007 року, а саме 398 618,98 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій.

Отже, ОСОБА_1 має відповідні зобов`язання перед банком за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року і він не вибув як боржник з виконавчого провадження.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правовву оцінку, з урахванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала скасуванню, з відмовою у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.374, ст. 381-384, 388-391, ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» -Пантєлєєва Д.І. - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 червня 2016 року - скасувати.

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

повний текст постанови

складено 11 серпня 2020 року