Справа № 199/9415/14-ц
УХВАЛА

іменем України

28.01.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

за відсутності учасників справи (без повідомлення),

за неявки державного виконавця,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Вонсовіч О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Вонсовіч О.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання нею зобов`язань, покладених на неї відповідно до зведеного виконавчого провадження АСВП №59585897 щодо стягнення з неї суми боргу.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження №59585897 з примусового виконання виконавчого листа №2/199/350/15, який виданий 13 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 259,14 грн., на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 50396,00 грн., а також з виконання виконавчого листа №2/199/503/16, який виданий 12 квітня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 165 932,10 грн. Боржник ОСОБА_1 уникає виконання рішень судів, перебуває у розшуку, за місцем реєстрації не проживає, на виклики державного виконавця не з`являється, а тому заявник просить вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник не з`явився.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження №59585897 з примусового виконання виконавчого листа № 2/199/350/15, який виданий 13 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 259,14 грн., на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 50396,00 грн., а також з виконання виконавчого листа № 2/199/503/16, який виданий 12 квітня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 165 932,10 грн., що підтверджено постановами про відкриття виконавчих проваджень від 01 липня 2019 року (ВП №59433439), постановою про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2019 року (ВП №59531206), постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (ВП №59585897) від 18 липня 2019 року.

Зазначені постанови направлені боржнику рекомендованими поштовими повідомленнями, копія яких долучена до матеріалів подання, борг боржником ОСОБА_1 не сплачений.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року боржник ОСОБА_1 перебуває у розшуку, який наразі триває.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2019 року надано дозвіл державному виконавцю Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Посадській О.В. на примусове проникнення до житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59585897.

Державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_2 , виданий 25.04.2008, органом 1216, строком дії до 25.04.2018 та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 25.04.2018, підрозділом 1216, строком дії до 25.04.2028. Крім того, згідно даних ІС ДП «НАІС» ОСОБА_1 перетинала кордон протягом 2019 року.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

З цього приводу, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Законом України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 19 покладається запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

На виконання Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 року, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

В п 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду"

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів, тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Під час розгляду даного подання, суд вважає, що державним виконавцем надано достатньо доказів, що з боку боржника ОСОБА_1 має місце факт свідомих дій щодо ухилення від виконання судових рішень судів, виконавчі листи за яким об`єднано в одне виконавче провадження у вигляді бездіяльності протягом тривалого часу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що поведінка боржника щодо свідомого ухилення від виконання судового рішення у даній справі підтверджує виключність обставин, які можуть слугувати підставою для застосування обмеження щодо ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а тому подання підлягає задоволенню.

Зазначене обмеження переслідує легітимну мету - захист прав і свобод інших осіб стягувачів за судовими рішеннями, які набрали законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Вонсовіч О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до повного виконання нею зобов`язань, покладених на неї відповідно до зведеного виконавчого провадження АСВП №59585897 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суми заборгованості, а саме: за виконавчим листом № 2/199/350/15, який виданий 13 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 259,14 грн., на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 50396,00 грн., а також з виконання виконавчого листа №2/199/503/16, який виданий 12 квітня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 165 932,10 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положення ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.Б.Подорець