ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3210/18 Номер провадження 22-ц/814/1719/20Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ошеки О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Гальченко О.О. в м. Полтаві

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП смертю дитини та каліцтвом, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що 13 липня 2014 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», днз. НОМЕР_1 скоїв наїзд на неї та її дочку ОСОБА_3 , заподіявши обом тілесні ушкодження, внаслідок чого дочка померла на наступний день а ОСОБА_1 отримала інвалідність ІІ групи. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 250 000 грн. та понесені нею судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 250 000 грн. та понесені нею судові витрати за надання професійної правничої допомоги 10 000 грн. А всього 260 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 2 500 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю факту моральних страждань позивача і розміру моральної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13 липня 2014 року приблизно о 00-10 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в середній смузі руху вулицею Європейською у напрямку центру міста Полтави, на перехресті з вул. Кагамлика, в порушення вимог п.12.3. «Правил дорожнього руху України», діючи з необережності, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів, а саме позивачки ОСОБА_1 та її малолітньої доньки - ОСОБА_4 , 2005 року народження, які в нічний час та у невстановленому місці переходили проїзну частину зліва на право, відволікся та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв на позивачку ОСОБА_1 та її малолітню доньку - ОСОБА_4 наїзд, заподіявши обом тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2017 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки. Але, на підставі п. «в» ст.1, ст. 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено відповідача ОСОБА_2 від призначених основного та додаткового покарань.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною її смерті стала відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склеплення, основи черепа та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку.

У зв`язку із отриманими травмами під час ДТП позивачка ОСОБА_1 визнана інвалідом 2-ї групи.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що розмір душевних страждань позивача, що складає 250 000 грн. є співмірним із завданими моральними стражданнями, пов`язаними з дорожньо-транспортною пригодою та смертю дитини.

Колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком.

Згідно частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Частино 1 ст. 1167 ЦК України , визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди'', розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З досліджених матеріалів кримінальної справи вбачається, що в судово-автотехнічних експертизах № 228 від 11.07.2016 року, № 251 від 26.07.2016 року, № 268 від 11.08.2016 року зроблено висновки, про те, що водій автомобіля «Daewoo Lanos», днз. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування та виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим у його діях вбачається невідповідність з указаною нормою, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням пригоди.

Так, суд першої інстанції враховуючи вказані обставини, вірно прийшов до висновку що ОСОБА_1 доведено її моральні страждання.

Оскаржуваним рішенням стягнуто з відповідача моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 250 000 грн.

Однак, враховуючи положення ст.ст. 1167 -1168 ЦК України районний суд не розмежував підстави та розмір для стягнення моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 смертю дитини та ушкодженням її здоров`я внаслідок ДТП.

Згідно п.27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

АТ «СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_1 14 616 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю дочки (а.с. 29).

Проте, зазначений розмір виплати страховика не може відшкодувати тяжкість змін у її життя внаслідок втрати дочки, а тому колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , заподіяної смертю дитини, в розмірі 150 000 грн.

Згідно із ст. 26-1 вказаного Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС /6495277 від 04 грудня 2013 року, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб Daewoo Lanos», днз. НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю визначена у 100 000 грн.

Тобто, 5% від 100 000 грн. - встановленої страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 5 000 грн.

Згідно наданих довідок АТ «СК «АХА Страхування» виплатила ОСОБА_1 відшкодувань за ушкодження здоров`я та моральної шкоди на зальну суму 3295,48 грн.

Різниця між законодавчо встановленою виплатою та фактично здійсненою складає 1704,52 грн.

Даючи оцінку ступеню моральних страждань позивача від ушкодження її здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка була визнана інвалідом 2 групи, а з листопада 2019р. - інвалідом 3 групи та продовжує лікуватись, колегія суддів приходить до висновку про задоволення її вимог в цій частині у розмірі 50 000 грн.

Однак, враховуючи різницю відшкодування не отриманого на підставі наведених норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача підлягає стягненню сума 48 295,48 грн. (50 000 грн.- 1704,52 грн.).

За таких обставин рішення районного суду підлягає зміні із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, заподіяної смертю дочки внаслідок ДТП у розмірі 150 000 грн. та моральної шкоди, заподіяну ушкодженням здоров`я ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 48 295,48 грн.

Визначаючи розмір зазначеного відшкодування, колегія суддів виходить також із положень ч.2 ст.1193 ЦК України, яка передбачає, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається недотримання вимог п.п.4.7 та 4.14 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і наземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення районним судом норм процесуального права колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 40).

На вказану адресу районним судом направлялись судові повістки, п`ять з яких повернулись суду за закінченням терміну зберігання (а.с.51,60,67,73,106), а три - з відміткою про відсутність адресата ( а.с.80,86,96), що дало підстави суду першої інстанції для оголошення на сайті суду про виклик у судове засідання відповідача ОСОБА_2 19 липня 2019 року (а.с. 113-114).

Відповідно до ч.8.п.4, 11 ст. 128 ЦПК днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з наведеного, розгляд справи в заочному порядку відповідає положенням п. 1 ч.1 ст. 280 ЦПК.

Щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката, який відповідно до ст. ст. 137 ЦПК України має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, що підтверджуються квитанцією на вказану суму (а.с. 36).

В договорі про надання правничої допомоги № 38/18 від 03 грудня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1. оплатила гонорар на суму 600 грн. - на підготовку до участі у справі адвоката та складані процесуальних документів та 4600 грн за представництво інтересів у суді першої інстанції в незалежності від кількості судових засідань та часу витраченого на них.

Між тим, з протоколів судових засідань, які відбулися 9 січня та 6 червня 2019р. вбачається, що вони тривали незначний час та були відкладені, а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року в частині стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги, зменшивши з 10 000 грн. до 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну смертю дочки внаслідок ДТП у розмірі 150 000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень) та моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 48 295,48 грн.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року в частині стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги змінити, зменшивши з 10 000 грн. до 4000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 13.08.2020 р.