І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Тимченко А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначив наступне.
На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини ОСОБА_2 , 1986 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина на даний час тимчасово проживає разом з рідними сестрами: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та бабусею ОСОБА_3 , яка є опікуном молодших дівчат після смерті їх матері, за адресою: АДРЕСА_2 . Відділом по району здійснено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_1 та її сестер, за підсумками якого встановлено, що умови проживання задовільні, діти мають окремі місця для сну, виконання уроків, одяг, взуття, шкільне приладдя. З Євгенією проведено бесіду, в ході якої вона не заперечувала проти позбавлення батька батьківських прав. Згідно з оцінкою потреб від 06.08.2019, складеною Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, батько ОСОБА_1 не приймає участі у житті та вихованні дитини, не спілкується з нею, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та навчанням доньки, з класним керівником та адміністрацією школи, де навчається дитина не спілкується, батьківські збори не відвідує, необхідні внески не сплачує. Відділом по Вознесенівському району з батьком дитини проведено бесіду, в ході якої він ознайомлений з необхідністю виконання батьківських обов`язків та відповідальністю за їх невиконання, проте його ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінилось. 31.07.2019 на прийомі у відділі по Дніпровському району С(У) СД ЗМР з ОСОБА_2 проведено бесіду, в ході якої він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, пояснивши, що в повному обсязі з донькою не спілкувався, надавав періодично матеріальну допомогу, проте на даний час не в змозі цього робити через відсутність постійної роботи. Питання доцільності або недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_1 розглядалось на засіданні комісії питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 26.09.2019 в присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на засідання запрошувався письмовим запрошенням, проте не з`явився, причин неявки не повідомив. Під час засідання ОСОБА_3 , повідомила, що ОСОБА_7 постійно проживає з нею, батько належним вихованням та утриманням доньки не займався та не займається. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи, байдужість батька до життя та долі доньки, його письмову згоду щодо позбавлення батьківських прав комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_1 .
Позивач посилаючись на викладене, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частини всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року по вищезазначеній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 573.
Мати дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 5365.
Батько дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проживає окремо від своєї дитини за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 1-17/02/6208 від 04.11.2019.
Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справ дітей Запорізької міської ради, проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток), за результатами якого складено акт обстеження умов проживання від 16.09.2019, згідно до якого, кімнати потребують ремонту, меблі старі. В кімнаті є побутова техніка: холодильник, пральна машинка, телевізор, кондиціонер. Кімнати потребують прибирання. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 (1961 р.н.), ОСОБА_5 (2012 р.н.), ОСОБА_6 (2018 р.н.), ОСОБА_1 (2007 р.н.).
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 11.09.2018, встановлено, що ОСОБА_2 зобов`язався виконувати батьківські права по відношенню до своєї дитини ОСОБА_1 , у повному обсязі. Заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до своєї дитини.
Також встановлено, що згідно інформації № 01-03/0870 від 31.07.2019, до відділу служби звернулась гр. ОСОБА_3 на утриманні якої перебуває ОСОБА_1 , з приводу постановки дитини на облік та проведення профілактичної роботи з батьком дівчинки - ОСОБА_2 . Спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР 29.07.2019 був здійснений вихід у родину ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , однак провести обстеження умов проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчиняв. Було залишено письмове запрошення. 31.07.2019 з батьком була проведена профілактична бесіда, роз`яснено чинне законодавство щодо відповідальності батьків за утримання, виховання та здоров`я дитини. Також попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до пояснення ОСОБА_2 від 31.07.2019, встановлено, що останній прийшов у службу по правам дітей, по запрошенню, оскільки ОСОБА_3 звернулась у службу по правам дітей, щодо невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських прав по відношенню до своєї дитини. ОСОБА_2 у своїй заяві пояснив, що зі своєю донькою ОСОБА_1 не спілкується взагалі, допомагає періодично, коли є робота, на даний час не має паспорту, у зв`язку з чим, не може влаштуватись на офіційну роботу. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до своєї дитини ОСОБА_1 .
Згідно з оцінкою потреб від 06.08.2019, складеною Запорізьким міським центром соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не приймає участі у житті та вихованні дитини, не спілкується з нею, матеріально не допомагає.
Відповідно до довідки № 02-32/136 від 29.08.2019, виданою Запорізькою гімназією № 50 Запорізької міської ради Запорізької області, встановлено, що ОСОБА_1 навчається у 7-А класі Запорізької гімназії № 50 ЗМР Запорізької області.
Згідно характеристики наданої Запорізькою гімназією № 50 ЗМР Запорізької області, ОСОБА_2 навчальний заклад не відвідує, не цікавиться життям та навчанням доньки, з класним керівником та адміністрацією школи не спілкується, батьківські збори не відвідує, необхідні внески не сплачує.
Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 від 30.08.2019 №1835/01-08, щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , по відношенню до своєї доньки ОСОБА_1 , встановлено, що батько по відношенню до своєї дитини, батьківські обов`язки не виконує, а саме: не відвідує разом з донькою дільничного лікаря, не піклується про стан її здоров`я, не виконує рекомендації лікаря, з адміністрацією закладу не спілкується. Дитина вчасно проходить огляди, на даний час станом її здоров`я піклується бабуся.
Питання доцільності або недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_1 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 26.09.2019 в присутності ОСОБА_3 ОСОБА_2 на засідання запрошувався письмовим запрошенням, проте не з`явився, причин неявки не повідомив. Під час засідання ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 постійно проживає з нею, батько належним вихованням та утриманням доньки не займався та не займається.
За результатами засідання, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню доньки ОСОБА_1 , передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, що підтверджується висновком № 01-10/2528 від 04.10.2019.
Суд погоджується з зазначеним висновком, оскільки він є обґрунтованим та відповідає інтересам неповнолітньої дитини, вважає переконливими аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Із змісту ч. 1-3 статті 150 СК України, слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно роз`яснень у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки відповідачем ОСОБА_2 .
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_1 .
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, досліджені судом докази є достатніми для висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Згідно приписів ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зі змісту ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України слідує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яких проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України та роз`яснення, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги матеріальний стан відповідача, а також ту обставину, що відповідач є працездатною особою, даних щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб суду не надано.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь особи або установи, яка буде здійснювати піклування над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову - з 17.10.2019, та до її повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 166, 180-182, 191 СК України, суд, -
Позовні вимоги органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти, на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - з 17.10.2019, та до її повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
В іншій частині вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Повне судове рішення складено 17 січня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом 30-ти днів. Учасники, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
Суддя: І.А.Крамаренко