Справа № 462/2590/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/2387/19 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Сеньків Х.І.

з участю: представника ОСОБА_1 - Тітова О.М. ,

представника Державної адміністрації Залізничного

транспорту України - Корутуна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тітова Олега Михайловича на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів Укаїни, Державної адміністрації залізничного транспорту України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство інфраструктури України) про скасування розпорядження про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про заміну відповідача Державна адміністрація залізничного транспорту України - на ПАТ «Укрзалізниця», мотивуючи його тим, що відповідно до Статуту (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735) ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці, а також тим, що факт правонаступництва встановлений в ухвалах Верховного Суду від 13 червня 2019 року (справа № 910/5953/17), від 14 березня 2019 року (справа № 826/5806/17). Крім того, просить розглядати клопотання після 19 липня 2019 року з метою отримання висновків Великої Палати Верховного Суду щодо питань правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» у справі № 826/5806/17.

Оскаржуваною ухвалою суду в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну відповідача правонаступником - відмовлено.

Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що наявність даної ухвали суду не позбавляє його права повторно відповідно до вимог ЦПК України звернутися з клопотанням про заміну відповідача правонаступником, з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, які будуть викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Тітов Олег Михайлович, в апеляційній скарзі зазначає, що умовою для заміни учасника справи його правонаступником у разі реорганізації юридичної особи шляхом злиття є складання відповідного передавального акту. Вказує, що клопотання позивача про заміну відповідача Державна адміністрація залізничного транспорту України правонаступником ПАТ «Укрзалізниця» обґрунтовано тим, що оскільки питання реорганізації Укрзалізниці врегульовано спеціальними нормами чинного законодавства України, тому вирішальне значення для визначення моменту переходу прав і обов`язків від Державної адміністрації залізничного транспорту до ПАТ «Укрзалізниця» і настання пов`язаних з цим наслідків є саме факт затвердження передавального акту. Так, відповідно до передавального акту від 05.08.2015 року та зведеного передавального акту від 06.08.2015 року, які затверджені в порядку, встановленому чинним законодавством, сторони підтвердили вартість і склад активів та зобов`язань, які переходять до ПАТ «Укрзалізниця» від Державної адміністрації залізничного транспорту України. Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також положень Статуту ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником Державної адміністрації залізничного транспорту України та, як наслідок саме до ПАТ «Укрзалізниця» перейшли всі права та обов`язки останньої. Крім того, частина 6 статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», яка має спеціальний характер по відношенню до ст. 104 ЦПК України, не ставить факт правонаступництва створеного ПАТ «Українська залізниця» за правами і обов`язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов`язкового попереднього припинення зазначених підприємств.

З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та здійснити заміну відповідача Державну адміністрацію залізничного транспорту України по справі № 462/2590/15-ц правонаступником Акціонерним товариством «Українська залізниця» (АТ «Укрзалізниця», , 03068, м. Київ, вул. Тверська, 5).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - Тітова О.М. на підтримання апеляційної скарги,заперечення представника Державної адміністрації Залізничного транспорту України - Корутуна О.М. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну відповідача правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що у даній конкретній справі є ухвала Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року, в якій міститься висновок, що відсутні підстави для залучення до участі у справі правонаступника Державної адміністрації залізничного транспорту України - ПАТ «Укрзалізниця».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь - якій стадії процесу.

Відповідно до змісту ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Матеріалами справи підтверджується, що Державна організація (ДО) Державна адміністрація залізничного транспорту України на даний час перебуває в стані припинення, однак підстав вважати таку юридичну особу припиненою немає, оскільки до єдиного реєстру запису про її припинення не внесено та така як на день постановлення оскаржуваної ухвали, так і на даний час існує.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 296/2335/16-ц (провадження № 61-16347св19) міститься висновок про те, що у разі відсутності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи, підстави для застосування положень частини першої статті 442 ЦПК України є передчасними, оскільки сам по собі наказ про припинення юридичної особи шляхом реорганізації не створює правових наслідків та не є підставою для переходу прав та обов`язків до правонаступника.

Положення статті 442 ЦПК України є за своєю суттю(зокрема підставами правонаступництва) ідентичними положенням статті 55 цього Кодексу, однак врегульовують питання правонаступництва на різних стадіях судового процесу, стаття 442 ЦПК України на стадії виконавчого провадження, а стаття 55 ЦПК України - на усіх інших стадіях.

Відтак, суд першої інстанції встановивши, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення Державної адміністрації залізничного транспорту, як юридичної особи, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для процесуального правонаступництва.

Близький за змістом висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20).

Щодо посилання особи, яка подала апеляційну скаргу на правові висновки, які викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/5953/17 та № 826/5806/17, колегія суддів виходить з того, що у справі № 910/5953/17 вирішувалося питання правонаступництва Укрзалізниці за боргами Донецької залізниці, а у справі № 826/5806/17 питання юрисдикційності спору у відносинах, пов`язаних із припиненням діяльності однієї юридичної особи та правом правонаступництва іншої, отже такі висловлено у справах, які мають інші (відмінні) правовідносини щодо даної справи. Колегія суддів також враховує, що у справі № 910/5953/17 Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновку, викладеного у справі у справах № 296/2335/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як убачається з матеріалів справи, питання правонаступництва уже було предметом вирішення під час її розгляду.

Так, хвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 травня 2018 року, поряд з вирішенням інших питань, залучено до участі у справі правонаступника Державної адміністрації залізничного транспорту України - Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця».

За результати апеляційного перегляду цієї ухвали, постановою Апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02 травня 2018 року в частині залучення до участі у справі правонаступника Державної адміністрації залізничного транспорту України - ПАТ «Укрзалізниця» скасовано.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тітова Олега Михайловича на постанову Апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - відмовлено.

Ухвала суду касаційної інстанції, з поміж іншого мотивована також тим, що судом першої інстанції не було враховано те, що Велика Палата Верховного Суду у справі №910/5809/15-г, провадження №12-75гс18 від 10 квітня 2018 року зазначила, що при вирішенні питання правонаступництва визначальним є факт припинення юридичної особи.

Звертаючись до суду у липні 2019 року з клопотанням про заміну відповідача, позивач наводив аналогічні підстави, які містилися у попередньо поданому клопотанні, та які ретельно перевірені судами трьох інстанцій, за результатами чого встановлено, що на момент прийняття оскаржуваної ухвали судом першої інстанції відсутній факт правонаступництва.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тітова Олега Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10.08.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.