Справа № 694/1213/19
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1 .

Представника відповідача Шевченківської сільської ради адвоката: Мачача О.М.

Представника відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області: Белінської Л.П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до Шевченківської сільської Ради Звенигородського району, Черкаської області, Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 1922 року народження, уродженець с. Шевченкове Звенигородського району, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був ОСОБА_1 рідним дядьком.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом площею 2.57 га вартістю 103374,77 гривні, що належала ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та розміщена в адміністративних межах Шевченківської сільської Ради Звенигородського району Черкаської області.

Представник відповідача Шевченківської сільської ради адвокат Мачача О.М. заперечує в задоволені позову мотивуючи тим, що на час смерті ОСОБА_2 правові відносини спадкування регулювались цивільним кодексом в редакції 1963 року ОСОБА_1 не підпадає до жодної черги спадкоємців.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області Белінська Л.П. на розсуд суду.

Судом встановлено наступні факти та правові відносини.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 09 жовтня 2001 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ЧР №003747 розміром 2.57 га розміщеної в адміністративних межах Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області(а.с.13,17).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Суд вважає, що на час смерті ОСОБА_2 діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР в редакції 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка заклякається до спадкоємства.

Суд вважає, що ОСОБА_1 ні на день відкриття спадщини ні після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ні під час шестимісячного строку для її прийняття не входила до кола спадкоємців згідно діючого на час відкриття спадщини і проміжку часу для прийняття цієї спадщини ЦК УРСР 1963 року

Відповідно до статті 555 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, спадщина переходить до держави за правом спадкоємства.

Суд також вважає, оскільки ОСОБА_1 не відноситься ні до першої ні до другої черги спадкоємців то немає підстав встановлювати родинні відносини, оскільки вони ніким не оспорюються і не заперечуються.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що в позові ОСОБА_1 до Шевченківської сільської Ради Звенигородського району, Черкаської області, Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,- відмовити.

На підставі ст.ст.525,527,529,530,531,555 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

П.1 постанови №7 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року.

Керуючись ст.ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

в позові ОСОБА_1 до Шевченківської сільської Ради Звенигородського району, Черкаської області, Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 29.01.2020 року.

Суддя