___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/6247/19
провадження № 4-с/947/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні № 51198133,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник просить визнати незаконними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли, що полягають у винесенні постанови від 11.12.2017 року у виконавчому провадженні № 51198133, якою накладений арешт/заборона на відчуження та розшук усього майна ОСОБА_1 та скасувати постанову від 11.12.2017 року, винесену державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієвим Айдином Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні № 51198133, якою накладений арешт/заборона на відчуження та розшук на усе майно ОСОБА_1 .

У скарзі зазначалося, що ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса, дізнався, що державним виконавцем Алієвим Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 51198133 винесена постанова від 11.12.2017 року, якою накладений арешт/заборона на відчуження та розшук на усе його майно, у тому числі на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, білого кольору. Вищевказану постанову скаржнику надано не було. Представник ОСОБА_1 двічі звертався із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до Першого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області. З матеріалами виконавчого провадження № 51198133 скаржник та його представник не ознайомились, державний виконавець Алієв Айдин Тапдигалі Огли повідомив, що матеріали виконавчого провадження № 51198133 знаходяться в архіві та співробітники ДВС здійснюють їх пошук, після чого перестав виходити на розмову та ігнорує телефонні дзвінки. Скаржник вважає, що дії державного виконавця Алієва Айдин Тапдигалі Огли, по прийняттю оскаржуваної постанови є незаконними, не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. ОСОБА_1 , перевіряючи виконавче провадження № 51198133 з автоматизованої системи виконавчих проваджень, стало відомо, що за № 51198133 виконавче провадження числиться закритим та він не отримував будь-яку кореспонденцію від ДВС. Тобто всі виконавчі дії, а саме винесення постанови від 11.12.2017, є незаконними, оскільки ВП № 51198133 надалі являється закритим.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.04.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті скарги на дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні № 51198133.

23.05.2019 року ОСОБА_1 на цю ухвалу подав апеляційну скаргу (вхід. № 25573).

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2019 року скасовано. Справу направлено до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо відкриття провадження.

02.12.2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси провадження за скаргою ОСОБА_1 було відкрито, скаргу призначено до розгляду. З канцелярії/архіву Київського районного суду м. Одеси витребувано до огляду процесуальні та інші документи і докази, які зберігаються в додатку до цивільної справи № 520/2590/15-ц. Явку державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Тапдигалі Огли визнано обов`язковою. Зобов`язано державного виконавця Першого Київського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва А.Т.О. надати до огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 51198133.

Протокольною ухвалою суду від 12.12.2020 року явку скаржника у судове засідання визнано обов`язковою для надання особистих пояснень.

Витяг з цієї ухвали одержано скаржником 02.01.2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-код 67 0).

Проте судові засідання 25.05.2020, 23.06.2020, 21.07.2020 року відкладалися у зв`язку з неявкою учасників справи.

Зі сторони скаржника будь-яких повідомлень про наявність поважних причин не з`являтися до суду не надходило, як і інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань. Також скаржник не надав й відповідь на відзив суб`єкта оскарження.

Так, від начальника Першого Київського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кочмар В.В. надійшов відзив на скаргу по справі № 520/6247/19, відповідно до якого суб`єкт оскарження просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги. Посилаючись на те, що 16.05.2016 року на адресу Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від представника за довіреністю АТ «УкрСиббанк» - Бешлик А.В. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/2590/15-ц Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2016, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту в розмірі 99450,30 доларів США. У заяві представника стягувача була зазначена фактична адреса мешкання боржника: АДРЕСА_1 . 17.05.2016 державним виконавцем Київського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/2590/15-ц Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2016. Боржником рішення в самостійному порядку не виконано, документального підтвердження виконання рішення боржником не надано, у зв`язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо примусового виконання вимог виконавчого документа. 12.12.2016 державним виконавцем відділу винесена постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та постанова про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику. 11.12.2017 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. 12.12.2017 державним виконавцем відділу по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на теперішній час у відділі відсутні відомості щодо виконання боржником вимог виконавчого документа.

Ознайомившись з матеріалами скарги та матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2015 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2008 року в розмірі 99450,30 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2083,6853 грн.) складає 2072231,28 грн., з яких: 87237, 99 дол. США кредитна заборгованість; 12212,31 дол. США заборгованість по процентам; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: 10149,43 гривень пеня за прострочення сплати по кредиту; 39903, 41 пеня за прострочення сплати процентів, що разом дорівнює 2122284, 12 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пені змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пеню в сумі 43403 грн. 85 коп. В решті рішення залишено без змін.

05.04.2016 року Київський районним судом м. Одеси видано виконавчий лист.

Відповідно до частини п`ято їстатті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 та частини 1 статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За приписами частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути продано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Згідно частини другої цієї норми, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник зазначають, що 13 березня 2019 року ОСОБА_1 від приватного нотаріуса дізнався про те, що державним виконавцем Алієвим Айдином Тапдигалі Огли Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні № 51198133 винесена постанова від 11.12.2017 року, якою накладено арешт/заборона на відчуження та розшук на його майно, у тому числі на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, білого кольору. Вищезазначену постанову від 11.12.2017 року скаржнику надано не було.

14.03.2019 та 21.03.2019 представник скаржника звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 51198133 (а.с. 43, 44).

Скаржник зазначає, що державний виконавець Алієв Айдин Тапдигалі Огли не надав можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження № 51198133, а повідомив, що матеріали справи знаходяться в архіві та співробітники ДВС здійснюють їх пошук. Підтвердження цього факту в матеріалах справи відсутнє.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 із змінами, який діяв на момент проведення виконавчих дій далі Закон № 606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 № 606-XIV, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну службу».

Частиною першою статті 17 Закону № 606-XIV, передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Закону № 606-XIV, державною виконавчою службою, у томі числі, підлягають примусовому виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

16.05.2016 на адресу Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від представника за довіреністю АТ «УкрСиббанк» - Бешлик А.В. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/2590/15-ц Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту 99450,30 доларів США. У заяві представника стягувача була зазначена фактична адреса мешканця боржника: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 606-XIV, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року зі змінами (№ 606-XIV), який був чинним у відповідній редакції на час видачі виконавчого документа судом, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

17.05.2016 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до вимог ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/2590/15-ц Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року.

Вказана постанова направлена сторонам 17.05.2016 року за вих. № 7102, зокрема, ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Боржником ОСОБА_1 рішення в самостійному порядку не виконано, документального підтвердження виконання рішення боржником не надано, у зв`язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо примусового виконання вимог виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягало в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами зверталось в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитних установах.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України від 23.05.2016 боржник пенсію не отримує.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України від 23.05.2016 інформація про боржника, який працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, не знайдена.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України від 24.05.2016 боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України від 24.05.2016 інформація про боржника фізичну особу щодо сум доходу, нарахованих (сплачених) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

05.10.2016 набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» - далі Закон № 1404-VIII. Згідно ч. 7 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону № 1404-VIII, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення коштів боржника.

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру № 5141 МВС України за боржником зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

12.12.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказана постанова направлена сторонам 12.12.2016 року за вих. № 17085, зокрема, ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону № 1404-VIII, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Місцезнаходження транспортного засобу боржника було невідомо.

12.12.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказана постанова направлена Відділу безпеки дорожнього руху Управління превентивної діяльності ГУ поліції в Одеській області12.12.2016 року за вих. № 17085.

Відповідно до наказу № 375/5 від 15.02.2017 Міністерства юстиції України «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області» реорганізовано Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області шляхом поділу на Перший Київський відділ держаної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.12.2017 року за боржником об`єкти нерухомості не зареєстровані.

11.12.2017 державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Оглянувши всі додані матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що дії державного виконавця по накладенню арешту на майно боржника та оголошенню у розшук транспортного засобу боржника, проведені державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, тому є законним.

12.12.2017 державним виконавцем відділу по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вказана постанова направлена сторонам 12.12.2017 року за вих. № 15479, зокрема, ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Станом на теперішній час у відділі відсутні відомості щодо виконання боржником вимог виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до витягу зі зведеної номенклатури справ Головного територіального управління юстиції в Одеській області на 2016-2019 роки реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції зберігаються лише 1 рік, тому надати докази направлення постанов державного виконавця боржнику обґрунтовано неможливо.

З метою відібрання особистих пояснень від скаржника, які могли б вплинути на попередній висновок суду за його скаргою, суд визнав явку ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

ОСОБА_1 до суду повторно не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Будь-яких заяв щодо відкладення судового засідання також не надходило.

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зазначає, що до відома учасників справи доведена можливість отримувати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Скаржнику ОСОБА_1 достеменно відомо, що провадження у справі за його скаргою триває та суд визнав явку скаржника до суду обов`язковою.

Крім того суд зауважує, що можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб`єктивний характер.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальна бездіяльність скаржника ОСОБА_1 у справі триває з травня 2020 року.

Слід окремо зазначити, що відзив суб`єкта оскарження також залишився без будь-якого відгуку з боку скаржника.

Двічі поряд в судові засідання скаржник не з`являється.

Застосовуючи за аналогією положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення скарги без розгляду, з підстав того, що належним чином повідомлений скаржник повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Щодо суб`єкта оскарження, який визначений ОСОБА_3 в особі саме державного виконавця Алієва Айдина Тапдигалі огли, то звертається увага, що за повідомленням начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кочмар В.В. наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.09.2019 № 1219-к ОСОБА_4 , головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, звільнено із займаної посади 13.09.2019 року у зв`язку із його незгодою на проходження державної служби через зміну істотних умов державної служби, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» (вхід. № 63467 від 12.12.2019).

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на дії старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдини Тапдигалі Огли (код ЄРДПОУ 41406776; місцезнаходження: п/і 65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1) у виконавчому провадженні № 51198133 залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що залишення скарги без розгляду не є перешкодою для повторного звернення із такою скаргою до суду у порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Літвінова І. А.