Провадження № 22-ц/801/1340/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 рокуСправа № 127/31468/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Сопруна В.В., Берегового О.Ю.

секретар : Кузьменко Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 127/31468/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року у справі № 127/31468/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Луценко Л.В., дата складання повного тексту ухвали - 04.06.2020 року, -

в с т а н о в и в :

За судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 19.11.2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

30.01.2020 року , ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового наказу, мотивуючи свої вимоги тим, що судовий наказ є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки після розірвання шлюбу сторін 21.12.2011 року, їхній неповнолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з ОСОБА_1 та перебувати на її утриманні.

Батько не надавав матеріальної допомоги на утримання сина та не приймав участі у його вихованні, тому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ще заявник вказує, що у зв`язку з ремонтом у її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується робочим проектом № 535-2019-ГПЗ, технічними умовами та актами про відключення кватири від внутрішньо - будинкових мереж ЦП і ГВП, вона з сином в період з червня місяця 2019 року по грудень 2019 року проживали в квартирі колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідач скориставшись даним фактом, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з неї, ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина. При цьому, ОСОБА_2 не повідомив суд про наявність вищевказаного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року про стягнення аліментів саме з нього - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , тим самим ввів суд в оману при ухваленні судового наказу.

Також вказує, що стягувачем ОСОБА_2 не надано жодного доказу фактичного утримання сина, або витрат, які він здійснює на дитину, єдиним доказом є акт від сусідів, який спростовується іншим актом, згідно якого син зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто з ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила суд переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами та у задоволенні судового наказу - відмовити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю доводів заявника та відсутністю нововиявлених обставин, визначених ст. 423 ЦПК України.

Не погодившись з цією ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, як необ`єктивну, необґрунтовану, постановлену з грубим порушенням матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вимоги ОСОБА_2 є незаконними та необгрунтованими, оскільки він намагався ввести суд в оману при зверненні із заявою про стягнення аліментів.

Зазначає, що заявником не надано жодного доказу фактичного утримання сина або витрат, які він здійснює щодо нього; що ОСОБА_2 приховав факт реального місця проживання дитини, не повідомив суд про наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2014 року у справі №127/29892/13-ц про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , яке не було оскаржено. Вважає, що зазначеним рішенням вже було встановлено, що після розірвання шлюбу, син ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 11.12.2019 року по справі №127/31468/19.

Від ОСОБА_2 на дану апеляційну скаргу надійшов відзив, в якому він просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її апеляційної скарги та залишити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 року.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши заявницю - боржника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Покоєвича А.О., які підтримують апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, а також представника стягувача - адвоката Сидорчук Н.М., яка заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним правовим вимогам відповідає.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з наступного.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 19.11.2019 року до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в сумі 192 гривень 10 копійок.

Заявниця мотивувала свої вимоги тим, що судовий наказ, виданий 10.12.2019 року, є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки після розірвання шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 21.12.2011 року, їхній неповнолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з нею, ОСОБА_1 та перебувати на її утриманні. Батько не надавав матеріальної допомоги на утримання сина та не приймав участі у його вихованні, у зв`язку з чим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з ремонтом у квартирі ОСОБА_1 , вона з сином в період з червня місяця 2019 року по грудень 2019 року проживали в квартирі колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 скористався даним фактом та звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з неї, ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина. При цьому, ОСОБА_2 не повідомив суд про наявність вищевказаного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року про стягнення аліментів саме з нього - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , тим самим ввів суд в оману при ухваленні судового наказу; стягувачем ОСОБА_2 не надано жодного доказу фактичного утримання сина, або витрат, які він здійснює на дитину, єдиним доказом є акт від сусідів, який спростовується іншим актом, згідно якого син зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто з ОСОБА_1 ( а/с31).

Ще суд першої інстанції виходив з обставин, що у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 15.07.2003 року, де в графі «батько» записаний ОСОБА_2 , а в графі «мати» - ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10.12.2013 року і до його повноліття. При цьому, у вказаному рішенні суд встановив, що «відповідно до довідки №2462, виданої 28 листопада 2013 року ТОВ «Житлово-експлуатаційного об`єднання», позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 » (а.с.34-37).

Згідно з актом №11524, складеним комісією в складі інспектора та начальника ВКР ТОВ «ЖЕО» від 24.10.2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 проживають з червня місяця 2019 року без реєстрації : ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (а.с.9).

Факт проживання без реєстрації ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_2 за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ЖЕО» 28.10.2019 року (а.с.10).

Відповідно до судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 10.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 19.11.2019 року, до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в сумі 192 гривень 10 копійок.

Судовий наказ набрав чинності 10.12.2019 року (а.с. 25).

За вказаних обставин, суд першої інстанції правомірно керувався нормами ст. ст. 423, 426 ЦПК України; пунктами 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року № 4 та дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстави, зазначені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2019 року, не є нововиявленими, а отже, заява до задоволення не підлягає.

Так, згідно частин 1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно із пунктами 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Жодна з наведених ОСОБА_1 обставин, не підпадає під нововиявлені за визначенням, викладеним у ч.2 ст. 423 ЦПК України,

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги не спростовують оскаржуваної ухвали суду, вона постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук

Судді: О.Ю. Береговий

В.В. Сопрун