15.01.2020 Справа № 756/1248/18
№756/1248/18
№2/756/864/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Мушкетик І.В., Гордієнко А.А.

за участі представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 ,

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернулася із позовом до суду про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 05.04.2016 року. ОСОБА_3 була зареєстрована в помешканні як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_4 , при цьому після відчуження квартири не знялася з реєстраційного обліку.

На даний час ОСОБА_5 має намір розпорядитися своєю власністю, однак реєстрація ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 створює позивачу перешкоди у розпорядженні майном. У зв`язку із цим, позивач просила про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, звертали увагу суду, що в позові йде мова про усунення перешкод теперішньому власнику у користуванні власністю шляхом визнання особи, члена сім`ї колишнього власника такою, що втратила право користування житлом у зв`язку з відчуженням квартири у якій вона залишилась зареєстрованою.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказувала, що не має іншого житла і зазначала про постійне проживання у вказаному помешканні.

Третя особа проти задоволення вимог не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору дарування від 05.04.2016 року ОСОБА_5 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, ОСОБА_5 , як власник майна має право вимагати усунення перешкод права користування та розпорядження належною квартирою АДРЕСА_1 .

У відповідності до договору дарування від 05.04.2016 року відчужувана квартира належала ОСОБА_4 .

Згідно довідки Форма №3 від 18.05.2016 року ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 24.01.2008 року.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі, як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_4 .

Згідно висновків Верховного Суду України у справі №6-158цс14 право користування житлом для членів сім`ї власника, може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло. Таким чином, припинення цього права у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом.

За рішенням Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99- справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» даний термін застосовується відносно осіб, які пов`язані сімейними правами й обов`язками. Це можуть бути лише особи, які проживають однією сім`єю, пов`язані між собою особистими немайновими і (або) майновими правами й обов`язками.

Судом встановлено та підтверджено позивачем, що вона проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 13.06.2015 року і не пов`язана з ОСОБА_3 спільністю життя, сімейними правами та обов`язками.

За ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Таким чином, на думку суду, право користування ОСОБА_3 чужим житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього житла, оскільки право користування цим майном є похідним від права власності.

З огляду на зазначене, враховуючи позицію в аналогічних справах, беручи до уваги те, що відповідач не є членом сім`ї позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263- 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні житловою квартирою ОСОБА_5 шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28 січня 2020 року.

Суддя А.В. Шевчук