ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 953/2028/20

Провадження № 22-ц/818/2708/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна,

відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іващенко Марина Миколаївна,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про»,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Міасин»,

відповідач державний реєстратор Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Корх Олександр Олександрович, державний реєстратор Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області Сергєєва Тетяна Анатоліївна,

відповідач Державний реєстратор Харківська філія комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Малишев Віталій Валерійович,

відповідач Державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Луценко Павло Геннадійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Іващенко Марини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про», товариства з обмеженою відповідальністю «Міасин», державного реєстратора Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Корха Олександра Олександровича, державного реєстратора Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області Сергєєвої Тетяни Анатоліївни, Державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Малишева Віталія Валерійовича, Державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Луценко Павла Геннадійовича про визнання протиправними та скасування рішень, записів про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння та відновлення запису про право власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міасин» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року, постановлену суддею Губською Я.В., -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстратора (суб`єктам державної реєстрації прав), визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) щодо наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення (група приміщень 4) 2-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, загальною площею 233,4кв.м, в літ.«А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яки є ТОВ «МІАСИН»; нежитлові приміщення (група приміщень 1) 1-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 загальною площею 132,8кв.м, в літ.«А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»; нежитлові приміщення (група приміщень 5) 3-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 загальною площею 269, 1 кв. м., в літ. «А-3» , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН».

Заборонено відповідачу ТОВ «МІАСИН» та іншим уповноваженим особам у будь-який спосіб відчуження наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення (група приміщень 4) 2-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, загальною площею 233,4кв.м, в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення (група приміщень 1) 1-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 загальною площею 132,8кв.м, в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення (група приміщень 5) 3-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 загальною площею 269,1кв.м, в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), на період вирішення цивільної справи №953/2028/20 у Київському районному суді м. Харкова.

В апеляційній скарзі ТОВ «Міасин» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано підстави припинення права власності ОСОБА_1 , які зокрема вказуються у позовній заяві, а саме те, що перехід прав власності від ОСОБА_1 до ТОВ ФК «ФАКТОРИНГ ПРО» відбувся внаслідок договірної реалізації права іпотеки за іпотечним договором №07-347 від 28 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «КБ СТАНДАРТ» та ТОВ «ФК ФАКТОРИНГ ПРО». Вказує на те, що станом на 12 лютого 2020 року, усі правочини укладені між ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», ПАТ «КБ «СТАНДАРТ», ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН» є чинними та такими, що не оспорюються ОСОБА_1 , а спір по справі № 953/2028/20 не є спором про право ТОВ «ФК «Факторинг Про» звернути стягнення на предмет іпотеки, а лише спором про законність чи не законність дій державних реєстраторів під час його реалізації, що не може впливати на само право, що свідчить про те, що забезпечення позову не співрозмірне позовним вимогам. Крім того, вказує, що станом на 12 лютого 2020 року залишаються чинними ухвали про забезпечення позову від 06 березня 2015 року у справі 640/10584/17 та від 13 липня 2017 року у справі 638/3062/15, якими вже накладено арешт на вказані спірні приміщення

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подальше відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого наразі за ТОВ «МІАСИН» та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно цього майна, зробить неможливим виконання можливого рішення суду по цій справі, а відповідно і поновлення порушених прав ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду, а саме неможливість поновлення права власності ОСОБА_1 шляхом відновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення першого поверху з 1 по 9, площею 135,8 кв.м., другого поверху з 4-1 по 4-16, третього поверху з 5-1 по 5-18, XVII, XVIII, площею 498,6 кв.м. в літ «А-3», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке виникло у останнього, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 5045, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просив:

заборонити відповідачу ТОВ «МІАСИН» та іншим уповноваженим особам у будь-який спосіб відчуження наступних об`єктів нерухомого майна:

нежитлові приміщення (група приміщень 4) 2-го поверху №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, загальною площею 233,4 кв. м., в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»;

нежитлові приміщення (група приміщень 1) 1-го поверху №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 загальною площею 132, 8 кв. м., в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»;

нежитлові приміщення (група приміщень 5) 3-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 загальною площею 269,1кв.м, в літ.«А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»,

а також заборонити будь-яким державним реєстраторам (суб`єктам державної реєстрації прав) визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

нежитлові приміщення (група приміщень 4) 2-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, загальною площею 233,4кв.м, в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»;

нежитлові приміщення (група приміщень 1) 1-го поверху №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 загальною площею 132,8кв.м, в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»;

нежитлові приміщення (група приміщень 5) 3-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 загальною площею 269, 1 кв. м., в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН».

В обґрунтування заяви зазначає, що до моменту незаконного набуття права власності ТОВ «МІАСИН» на вказаний об`єкт нерухомого майна та його незаконного поділу, право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01): нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-9, загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху № 4-1-:4-16, 3-го поверху № 5-1-:-5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6 кв.м. в літ. «А- 3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на законних підставах було зареєстроване за ОСОБА_1

Він набув права власності на вказані нежитлові приміщення на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27 грудня 2007 року, посвідченого Погрібною Т.П., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, р. №5045, про що внесено запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09 липня 2013 року, номер запису: 1580928, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П, індексний номер рішення: 3798520 від 09 липня 2013 року.

Зазначає, що вибуття об`єкта нерухомого майна з його власності є наслідком протиправних дій відповідачів ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН». а також прийняття відповідачами - державними реєстраторами протиправних рішень та внесення на підставі таких рішень протиправних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За фактом вказаних вище протиправних дій за його заявою було розпочате досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000245, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказує, що з метою ускладнення відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про його право власності на нежитлові приміщення, внаслідок незаконних дій з боку ТОВ «МІАСИН», який не є добросовісним набувачем, державними реєстраторами - відповідачами у цій справі було прийнято ряд протиправних рішень, на підставі яких вносилися зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно його об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Такі зміни полягали у незаконному внесенні записів, якими за ним право власності припинене, погашене, а об`єкт нерухомого майна закритий внаслідок поділу.

У зв`язку з тим, що предметом позову, в тому числі, є визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та записів про право власності на об`єкти нерухомого майна, які є останніми у ланцюгу змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно його майна, що находяться в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна», існують ризики того, що дізнавшись про розгляд цієї цивільної справи, відповідачі та будь-які особи можуть не тільки збільшити ланцюг угод по відчуженню нерухомого майна, а й ланцюг будь-яких інших реєстраційних дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Необхідність застосування заходів забезпечення позову також зумовлена тим, що 23 жовтня 2019 року Постановою Верховного Суду у справі №640/10584/17 скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН» про визнання недійсним одностороннього правочину вчиненого ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГ ПРО». Вважає, що наявність вищевказаної постанови може призвести до подальшого вжиття ТОВ «МІАСИН» заходів щодо протиправного відчуження нежитлових приміщень.

Крім того, йому стало відомо, що станом на 28 січня 2020 року ТОВ «МІАСИН» надає потенційним покупцям доступ до приміщень для їх огляду. Також на інтернет-порталах розміщені оголошення про здійснення продажу приміщення з фотографією фасаду будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, він просив суд про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони ТОВ «МІАСИН» у будь-який спосіб відчужувати належне йому майно та шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам (суб`єктам державної реєстрації прав), визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) щодо вищезазначених об`єктів для забезпечення можливості поновлення його прав, за захистом яких він звернувся.

Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Дані положення судом першої інстанції під час вирішення питання про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову були враховані у повному обсязі.

Під час звернення до суду з заявою про забезпечення позову заявник зобов`язаний надати суду докази на підтвердження реально існуючої загрози невиконання та/або утруднення виконання майбутнього рішення суду, в разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оспорюваних правочинів є нежитлові приміщення 2-го поверху №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, загальною площею 233,4 кв. м., в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»; нежитлові приміщення (група приміщень 1) 1-го поверху №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 загальною площею 132, 8 кв. м., в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН»; нежитлові приміщення (група приміщень 5) 3-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 загальною площею 269,1кв.м, в літ.«А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ТОВ «МІАСИН».

Колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, якщо спірне майно буде відчужено, здійснено поділ об`єкта, ймовірно позивач буде позбавлений можливості повернути спірне майно у свою власність.

Окрім іншого, позивач також просить про витребування майна з чужого незаконного володіння, тому запропонований позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Процесуальних порушень, які б призвели до неправильного вирішення питання колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міасин» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна