Справа № 214/316/20
2/214/1384/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки KIA SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року, колір синій, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_3 .

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначає наступне. В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Так, 17 квітня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. За період шлюбу було придбане майно, котре сторони у добровільному порядку не розділили, а саме: нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована на ОСОБА_3 та транспортний засіб, автомобіль марки KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який також зареєстрований на відповідача. Згідно витягу, автомобіль KIA SPORTAGE зареєстрований за відповідачем і відповідно знаходиться в його користуванні, що не позбавляє ОСОБА_3 можливості вчинити дії щодо відчудження майна, шляхом зняття з обліку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на біржі, так як мова йде про рухоме майно. Відповідно, у ОСОБА_2 відсутні будь-які гарантії щодо збереження майна набутого у шлюбі, тому вважає за необхідне вчинити заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснювався без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, вважає що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Разом з тим, представник позивача ОСОБА_1 не надала до суду жодного доказу того, що відповідач ОСОБА_3 на даний момент вчиняє будь-які дії, пов`язані з реалізацією автомобіля KIA SPORTAGE, чи має подібні наміри.

Так, з досліджених матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру, проте наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника, оскільки на час розгляду заяви про забезпечення позову, дана обставина не підтверджена належними та допустимим доказами.

Крім того суд звертає увагу на те, що в позовній заяві про поділ майна подружжя представник позивача просить автомобіль KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску залишити у власності відповідача ОСОБА_3 та не ставить питання про визнання права власності на даний автомобіль за позивачем ОСОБА_2 .

Таким чином, суд, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з`ясувавши розмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати представник позивача, позовним вимогам, оцінивши рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, вважає, що представник позивача не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що накладення арешту на автомобіль є крайнім заходом забезпечення позову, суд не знаходить правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 214/316/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у 15-ти денний строк з дня вручення її копії.

Суддя А.В. Ткаченко