КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року м. Київ

Справа №369/3017/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/4541/2020

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С. 09 грудня 2019 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Юридична компанія «Софія», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Юридична компанія «Софія», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди - задоволено частково.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , 27 січня 2020 року ним до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання позивач вказує на те, що копію оскаржуваного рішення ним отримано 27 грудня 2019 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Виходячи з принципу доступу до правосуддя та положень ч.1 ст. 127, ч. 2 ст. 354 ЦПК України, суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Також позивачем до апеляційної скарги долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказує на те, що він на момент подачі апеляційної скарги не працевлаштований та не має доходу і можливості оплатити судовий збір, а тому посилаючись на положення ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить суд відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. До клопотання ним долучено копію його трудової книжки із відомостями про його останнє місце роботи.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У своєму клопотанні позивач просить відстрочити сплату судового збору посилаючись на те, що на момент подачі апеляційної скарги він не працевлаштований та не має доходу і можливості оплатити судовий збір та надає копію трудової книжки з якої вбачається, що з 20 грудня 2019 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням. Однак копія трудової книжки не є належним доказом, який би свідчив про скрутний майновий стан позивача та відсутність у нього коштів для оплати судового збору за подачу апеляційної скарги. Інших доказів позивачем суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити посилання позивача щодо його майнового стану, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Пунктом 2) ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до п. 6) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно із ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст.ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільги щодо сплати судового збору, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі №442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі №554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах №941/437/18, №544/528/18-ц.

Згідно із ч. 3 ст. 6 вищевказаного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В апеляційній скарзі позивач просить задовольнити наступні позовні вимоги:

визнати дійсним трудовий договір частині встановлення щомісячної заробітної плати в сумі 10000,00 грн, без врахування податкових відрахувань;

зобов`язати відповідача у трудовій книжці датою звільнення зазначити дату прийняття судом рішення;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування заробітної плати у розмірі щомісячних нарахувань виходячи з суми 10000,00 грн за період з 17 травня 2017 року по 10 січня 2018 року і сплатити цю суму в день винесення судом рішення;

зобов`язати відповідача нарахувати вихідну допомогу і виплати її в день винесення судом рішення;

зобов`язати здійснити нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 11 січня 2018 року по 21 січня 2019 року і сплатити цю суму в день винесення судом рішення;

зобов`язати провести нарахування компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу і сплатити цю суму в день винесення судом рішення.

Таким чином, позивач просить задовольнити дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а тому враховуючи положення ч. 3 ст. 6 та п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3457, 80 грн на розрахунковий рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати до Київського апеляційного суду.

Згідно з п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року - залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: