Справа № 456/2915/14-ц
Провадження № 2-з/456/7/2020
УХВАЛА

03 лютого 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 про стягнення коштів.

31.01.2020 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; накладення арешту на будинок АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , та накладення арешту на інше нерухоме та цінне рухоме майно у разі його виявлення, що належить ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що позивач намагається стягнути з відповідачів кошти на загальну суму 791 238,52 грн. Розмір стягнень є досить значним для відповідачів, які не мають високого грошового доходу, що істотно може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. У зв`язку з тим, що обоє відповідачів мають у власності нерухомість, якою можна забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, тому позивач просить накласти арешт на майно.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Із змісту заяви про забезпечення позову та відсутністю доказів, не можливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин та загроз, на які посилається позивач, зокрема: невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду про стягнення коштів.

Також, не можливо зробити висновок про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів.

Окрім цього, позивачем не надано відомостей про наявність у відповідачів нерухомості чи іншого майна.

Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас