Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2173/19 Головуючий у 1-й інст. Янчук В.В.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №935/2173/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій протиправними

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року Янчук В.В., постановленою в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до держави Україна, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Просить у справі №280/333/15-к переглянути вирок від 06 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами, захистивши право власності та відновивши порушене право до його реальної вартості; у першочерговому порядку з`ясувати всі обставини справи і шляхи їх вирішення за допомогою суду, адвоката та прокурора; залучити розписку ОСОБА_2 та довідку від 10 січня 2019 року, які відображають прихований груповий злочин, що привело до завідомо неправосудного рішення; слідчому судді провести слідчі дії для з`ясування всіх обставин порушеного права та щодо повного розслідування факту прихованого злочину СВ ГУНПУ Коростишівського району; відновити слідчі дії групового злочину та встановити факт викрадення майна, та шлях відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до протоколів слідчих дій; забезпечити конституційне право на правову допомогу та гарантований суд. Посилається на зловживання слідчим та приховування останнім складу злочину. Його не ознайомили із текстом обвинувального акту та протоколами слідчих дій.

Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року у відкритті провадження відмовлено з підстав, передбачених п.1 частини першої ст.186 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити на розгляд суду першої інстанції без будь-якого обмеження на захист порушеного права. Зазначає, що суд першої інстанції порушив право на гарантований судовий захист від будь-яких протиправних дій та посягань. Також не застосовано матеріальне та процесуальне право при здійсненні правосуддя. Проявлено зловживання владою та не виконано завдання суду. Суд відмовив у розгляді конституційної позовної заяви проти держави Україна про безправ`я та беззаконня у справі №280/333/15-к кримінального характеру та позбавив права на усунення недоліків. Разом із тим, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до положень п.1 частини першої ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, суд першої інстанції повинен перевірити належність справи до цивільної юрисдикції, тобто слід з`ясувати предметну та суб`єктну юрисдикцію.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, окрім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зокрема, виключення становить розгляд справ за Кримінальним процесуальним кодексом України, що віднесено до кримінального провадження.

Критерієм відмежування справ цивільної юрисдикції від інших справ є наявність у них спору про право цивільне. Так, у цивільному судочинстві розглядаються справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, але виключення становлять справи, розгляд таких проводиться за правилами іншого судочинства, зокрема, кримінального провадження.

Отже, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті цього постулату ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних справ та встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, а завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ.

Разом із тим, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (частина перша ст.13 ЦПК України).

Отже, ключовим у праві на справедливий суд є те, що справа має бути розглянута судом, встановленим законом.

Вирішення питань перегляду вироку за нововиявленими обставинами, притягнення особи до кримінальної відповідальності, кваліфікація злочину, проведення слідчих дій у кримінальному провадженні тощо не може здійснюватися у порядку цивільного судочинства, оскільки суперечить його завданню.

Із огляду на вищевикладене, суддя суду першої інстанції дійшла обґрунтованого висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому правомірно відмовила у відкритті провадження у цивільній справі.

У резолютивній частині ухвали ОСОБА_1 роз`яснено, що розгляд порушених ним питань регулюється нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не потребують додаткового правового обґрунтування.

Оскільки ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому вона залишається без змін, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 03 лютого 2020 року.