ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4344/19
Провадження № 22-ц/4820/282/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., П`єнти І.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/4344/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 листопада 2019 року в складі судді Семенюк В.В. у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог банк посилався, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 21 травня 2014 року отримав кредит у розмірі 2 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складають Договір про надання банківських послуг.

Проте, в зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 25 червня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованості за кредитним договором в сумі 25 247 грн. 69 коп., яка складається з наступного: 10 951 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 297 грн. 06 коп.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 595 грн. 41 коп. - пеня за прострочене зобов`язання, 725 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штраф 500 грн. - фіксована частина, штраф 1178 грн.46 коп. - процентна складова. Зазначену заборгованість банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року позов АК КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 10 951 грн.12 коп. кредитних коштів та судові витрати в сумі 833 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні частини заборгованості по тілу кредиту. Апелянт вказує, що висновки суду є незаконними, тому суд безпідставно відмовив у стягненні частини тіла кредиту, не в повній мірі з`ясувавши всі обставини справи. Банк посилається на розрахунок заборгованості з якого видно, що тіло кредиту має дві складові, а саме: 10 951 грн. 12 коп. - тіло кредиту на звітну дату, тобто поточна заборгованість за кредитом та 5 297 грн. 06 коп. - тіло кредиту прострочене на звітну дату, тобто прострочена заборгованість за кредитом, але суд в своєму рішенні зазначив суму до стягнення за тілом кредиту в розмірі 10 951 грн. 12 коп., при цьому відмовивши у стягненні іншої частини тіла кредиту, простроченої суми заборгованості за тілом. Крім того, посилається апелянт, що судом допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановлено дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору та не досліджено довідку про умови кредитування.

Тому, враховуючи доводи апеляційної скарги, АТ КБ «ПриватБанк» просив, скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року в частині незадоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги банку в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 21 травня 2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок в розмірі 2300 грн.

Разом з цим ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті Приватбанку - www.privatbank.ua) та погоджується з ними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Із норм ст.547 ЦК України слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало: розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 25 червня 2019 року, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21 травня 2014 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Згідно наданої банком виписки по рахунку ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 25 червня 2019 року має заборгованість в сумі 25 247 грн. 69 коп., з яких 10 951 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 297 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 595 грн. 41 коп. - пеня за прострочене зобов`язання, 725 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штраф 500 грн. - фіксована частина, штраф 1178 грн. 46 коп. - процентна складова.

Підписана відповідачем анкета-заява від 21 травня 2014 року не містить процентної ставки за використання наданих кредитних коштів, а також відсутні умови щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та їх розміру.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років, а також інші умови.

Названі документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості щодо розміру пені та штрафу є неналежним доказом в цій частині позовних вимог.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доказам у справі та дійшов правильного висновку, що підстави для стягнення штрафних санкцій відсутні. Оскільки між сторонами не було обумовлено підстави їх застосування та розміри цих санкцій.

Доводи апеляційної скарги з цих підстав про необґрунтованість відмови в позові про стягнення штрафних санкцій слід відхилити.

Однак з висновком суду про недоведеність банком позову в частині стягнення простроченого тіла кредиту погодитись не можна, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності.

Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення боргу, просив стягнути лише тіло кредиту в загальній сумі 16248 грн. 18 коп., з яких за строковим тілом кредиту 10951,12 грн., за простроченим тілом кредиту 5297,06 грн.

При цьому, в апеляційній скарзі позивач вказав, що прострочене тіло кредиту - це тіло кредиту строк сплати по якому настав, але був прострочений.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача надала аналогічні пояснення з цього приводу.

В свою чергу такі доводи апелянта жодним чином не спростовуються іншими доказами по справі та підтверджуються наявними в матеріалах справи розрахунком.

У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту в загальній сумі 16248 грн. 18 коп.

Оскільки фактично отримані кошти позичальником банку не повернуті, тому з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість і за простроченим тілом кредиту в розмірі 5 297 грн. 06 коп.

За таких обставин, оскільки підлягає стягненню з відповідача інша сума заборгованості за кредитом та судові витрати в іншому розмірі, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 16248 грн. 18 коп., з яких за строковим тілом кредиту 10951,12 грн., за простроченим тілом кредиту 5297,06 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1236,26 грн.: (16248,18х100:25247,69=64,35%х1921:100=1236,26). При зверненні до апеляційного суду позивач сплатив 2881,5 грн., тому з урахуванням загальної суми задоволених вимог на його користь з відповідача підлягає стягненню 1854,25 грн. судових витрат: (64,35%х2881,50:100=1854,25). Загальний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3090,50 грн. (1346,8+1854,25).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 16248 грн. 18 коп. (шістнадцять тисяч двісті сорок вісім гривень вісімнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судові витрати в сумі 3090 грн. 50 коп. по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта