Ухвала

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 753/17483/19

провадження № 61-10598ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою та просив визнати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 136,00 грн, такою, що не підлягає виконанню.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що виходячи із норм КАС України, Закону України «Про виконавче провадження», предмету та обставин справи, заявнику слід звертатись із таким позовом у порядку адміністративного судочинства до відповідного адміністративного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року.

Проаналізувавши зміст касаційних вимог, долучені до касаціної скарги копії судових рішень, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України, якою визначено основні засади судочинства, передбачено, що право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Так, у справах справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) Європейський суд з прав людини зазначив, що умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. Згідно із правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини та громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду також визначені у КУпАП. Так, відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, КУпАП не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року, які не підлягають як розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України, так і касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко