ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 644/10310/14-ц

провадження № 22-ц/818/3694/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Акціонерне товариство «Дельта Банк»,

заінтересована особа - орган стягнення: відділі Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, відповідач: ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Дельта Банк», орган стягнення: відділі Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», в особі Пивоварова Володимира Івановича, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2020 року, постановлену суддею Клименко А.М., -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В обгрунтування заяви зазначає, що ТОВ «Укрдебт Плюс» посилалося на те, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2008/0308/45-020. В подальшому між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, зокрема, але не виключено за Кредитним договором № 2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/10310/14-ц від 18 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1093200,55грн. 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги № 2082/К, в тому числі, було відступлено право вимоги за Кредитним договором №2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року. Оскільки на теперішній час заявник не є стороною (стягувачем) у цивільній справі № 644/10310/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а, отже, ТОВ «Укрдебт Плюс» не має можливості користуватися набутими правами та обов`язками.

Просить суд замінити стягувача у цивільній справі №644/10310/14-ц з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» у зв`язку з переходом до ТОВ «Укрдебт Плюс» прав кредитора відповідно до договору купівлі - продажу прав вимоги № 2082/К.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2020 року в задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Укрдебт Плюс», в особі Пивоварова В.І. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення їх заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В апеляціійній скарзі посилаються на ті ж самі обставини, що викладені у заяві.

Крім того зазначає, що інформація щодо стадій розгляду судової справи №644/10310/14-ц доступна на сайті судової влади; рішення по даній справі від 18 грудння 2014 року внесено до ЄДРСР.

Також звертає увагу на те, що позивачем у справі є ПАТ «ДельтаБанк». В рамках цієї справи позивачем доведено факт переходу до нього прав вимоги за кредитним договором №2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року. Отже, при розгляді даної заяви про заміну сторони виконавчого провадження не було необхідності повторно встановлювати обставини переходу прав вимог за кредитним договором №2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «ДельатБанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення зяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду жодного доказу у підтвердження укладення Договору купівлі - продажу прав вимоги за даним кредитним договором між первісним кредитором - ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк»; заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження існування цивільної справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішення суду, прийнятого за наслідками її розгляду, факту видачі на підставі рішення суду виконавчого листа, примусового виконання рішення суду та наявності виконавчого провадження, відкритого в межах строку, встановленого для примусового виконання судового рішення.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно пунктів 12, 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2008/0308/45-020 (а.с. 4-8).

Звертаючись із вказаною заявою до суду ТОВ «Укрдебт Плюс» зазначає, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2008/0308/45-020. В подальшому між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, зокрема, але не виключено за Кредитним договором № 2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/10310/14-ц від 18 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1093200,55грн. 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги № 2082/К, в тому числі, було відступлено право вимоги за Кредитним договором №2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року. Оскільки на теперішній час заявник не є стороною (стягувачем) у цивільній справі № 644/10310/14-ц по стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а, отже, ТОВ «Укрдебт Плюс» не має можливості користуватися набутими правами та обов`язками.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційним судом встановлено, що 07 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги № 2082/К від 07 листопада 2019 року.

Пунктом 1.1, 1,3 цього договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включать в т.ч. право вимоги позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі - боржники), які виникли за укладеними договорами (надалі - Укладені договори) т а/або на інших підставах наведених у додатку №1, додатку №2 до цього договору.

Право вимоги вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.

У витязі з додатку №1 до цього договору зазначений кредитний договір № 2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року.

З наведеного вище вбачається, що ТОВ «Укрдебт Плюс» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк».

Матеріали справи свідчать, що у січні 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме замінити стягувача у цивільній справі №644/10310/14-ц з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» у зв`язку з переходом до ТОВ «Укрдебт Плюс» прав кредитора відповідно до договору купівлі - продажу прав вимоги № 2082/К.

Із вказаної заяви вбачаться, що заявником дійсно не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення Договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитним договором № 2008/0308/45-020 від 20 березня 2008 року, між первісним кредитором - ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк»; не надано копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі № 644/10310/14-ц від 18 грудня 2014 року, яким, як заявник зазначає, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1093200,55грн.; доказів на підтвердження факту видачі на підставі вказаного рішення суду виконавчого листа, пред`явленння його до виконання та наявності відкрито виконавчого провадження.

Разом з тим, п.7 розділу VІІ «Формування і формлення судових справ» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом ДСА України №814 від 20 серпня 2019 року, передбачено, що матеріали щодо вирішення питань у порядку виконання судового рішення, ухваленого судом, до якого надійшли такі матеріали, підшиваються до матеріалів судової справи, рішення в якій виконується.

В порушення вказаних вимог інструкції суд першої інстанції заяву року ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, яка надійшла до апеляційного суду, як окремо оформлена судова справа, до матеріалів справи №644/10310/14-ц за позовом ПАТ «ДельтаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не приєднав, та розглянув заяву окремо.

Суд першої інстанції не перевірив доводи заявника про те, що матеріали вказаної справи містять заочне рішення від 18 грудня 2014 року, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 093 200,55грн. та яким встановлено, що ПАТ "ДельтаБанк" є правонаступником ПАТ «Сведбанк».

Натомість, суд першої інстанції при розгляді заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні самоусунувся від вставлення фактичних обставин срави, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для заміни стягувача.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду про відмову в задовленні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні не може вважатись законною й обґрунтованою.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.367, п. 6 ч. 1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», в особі Пивоварова Володимира Івановича - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 11 серпня 2020 року.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна