Справа № 308/8338/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

за участі секретаря - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2020 року (головуючий суддя Лемак О.В.) у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2020, якою скасовано тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2015 у справі №308/8338/14-ц.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення місцевим судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить вказану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на виконанні в MB ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №59593514 по виконанню виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_1 , а саме - з виконання виконавчого листа № 2/0417/6326/2012, виданого 01.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 210756,35 грн, а також постанови від 11.05.2018 Ужгородського МВ ДВС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 179 995,80 грн виконавчого збору. Станом на 19.02.2020 рішення суду на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боржником не виконано. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України скасовано необґрунтовано та безпідставно.

Апелянт, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.194), явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності представника апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію ОСОБА_1 та представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду само по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі №308/8338/14-ц (а.с.197-199), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2016 (а.с.81-82), встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених виконавчим документом.

Цими судовими рішеннями встановлено, що подання державного виконавця було мотивоване тим, що на виконанні у міському відділі ДВС Ужгородського МРУЮ знаходилось зведене виконавче провадження №48487347 по виконанню виконавчих документів де боржником є ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа №308/8338/14, виданого 25.05.2015 Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 1796182,28 грн. заборгованості за договором позики та 3654 грн і 121,80 грн судових витрат по справі, а також виконавчого листа №2/0417/6326/2012 виданого 01.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 210756,35 грн.

З поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 державний виконавець звернувся, а ухвалу від 22.09.2015 було постановлено у справі № 308/8338/14 - за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позикии в сумі 1796182,28 грн. та судових витрат в сумі 3654 грн. і 121,80 грн.

Наразі встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/8338/14, виданого 25.05.2015 Ужгородським міськрайонним судом - завершено 11.05.2018, оскільки така заборгованість боржником погашено (а.с. 113, 131).

При цьому на даний час на примусовому виконанні в MB ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №59593514 по виконанню виконавчого листа №2/0417/6325/2012, виданого 01.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 210756,35 грн, та постанова №47659964 про стягнення з ОСОБА_1 179 995,80 грн виконавчого збору, яка була видана Ужгородським МВ ДВС 11.05.2018 - після закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 308/8338/14.

Згідно інформації Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області станом на 16.10.2019 залишок боргу ОСОБА_1 складає 176 247,51 грн. (а.с.134).

Згідно довідки ДП «Ужгородське лісове господарство» від 07.10.2019 № 04-394 починаючи з 01.05.2019 з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 проводиться щомісячне утримання в розмірі 20%, котрі перераховуються на рахунок МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області (а.с. 136).

На утриманні ОСОБА_1 знаходяться троє малолітніх дітей, одна неповнолітня дитина, також є повнолітня дитина. Троє малолітніх дітей народилися у Угорській Республіці та знаходяться там на обліку.

Згідно ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Тимчасове обмеження у праві виїзду застосовується не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Існування зведеного виконавчого провадження, факт часткового виконання боржником зобов`язання (боржником виконано одне рішення, до виконання якого встановлювалось тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України), звернення стягнення на заробітну плату не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на нього судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що боржник у своїй заяві навів та довів належними й допустимими доказами обставини, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, оскільки на час звернення із заявою відсутнє ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Заява боржника є вмотивованою, а висновок місцевого суду про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - є правильним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що, відповідно до ст 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст 374, ст ст 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Головуюча:

Судді: