ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9402/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/156/20 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 304090300
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Ткач О. І., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Костів Х.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9402/16-ц за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року, ухваленого суддею Дзюбич В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 07 липня 2014 року до договору банківського вкладу (депозиту) №9339 від 07 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (надалі - ПАТ «Дельта Банк»), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить визнати недійсною додаткову угоду №1 від 07 липня 2014 року до договору банківського вкладу (депозиту) №9339 «Найкращий on-line» у гривнях, укладеного 07 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що 07 липня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір строкового вкладу №9339 «Найкращий on-line» у гривнях, відповідно до якого банк прийняв на строковий депозитний рахунок грошові кошти у сумі 400000 грн. терміном до 12 липня 2015 року зі сплатою відсотків, обумовлених договором.

На підставі постанови Правління Національного Банку України №664 від 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Під час розгляду адміністративної справи за його позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про відшкодування коштів він дізнався про існування підписаних від його імені заяви від 07 липня 2014 року, адресованої голові ради директорів ПАТ «Дельта Банк» та додаткової угоди №1 від 07 липня 2014 року до договору банківського вкладу (депозиту) №9339 «Найкращий on-line», відповідно до умов яких кошти за його вкладом не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, будь-яких заяв чи додаткових угод до вказаного договору строкового вкладу він не укладав та не підписував, підпис виконаний від його імені у додатковій угоді №1 не відповідає його підпису на договорі банківського вкладу і про існування заяви від 07 липня 2014 року та додаткової угоди №1 від 07 липня 2014 року йому взагалі не було відомо.

Вказане свідчить про відсутність його вільного волевиявлення на вчинення даного правочину, а сам правочин-додаткова угода №1 від 07 липня 2014 та заява від 07 липня 2014 року не відповідають його внутрішній волі.

В силу вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України недотримання вимог встановлених частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. На даний час у зв`язку із наявністю зазначеної додаткової угоди №1 та заяви від 07 липня 2014 року він позбавлений можливості отримати за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за його вкладом у межах гарантованої суми, чим порушуються його права та інтереси. Із врахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року вирішено:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 07 липня 2014 року до договору банківського вкладу (депозиту) №9339 «Найкращий on-line» у гривнях, укладеного 07 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, вул. Щорса, 36-Б, м.Київ, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 коп. сплаченого судового збору та 5005 (п`ять тисяч п`ять) гривень витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи..

В апеляційній скарзі ПАТ Дельта Банк, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що висновок експерта, який покладений в основу ухваленого рішення є недопустимим доказом по справі.

Так, п.4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 08.10.1998 року передбачає, що у вступній частині висновку експерта зазначаються: спосіб доставки та вид упаковки досліджуваних об`єктів із зазначенням у необхідних випадках відомостей про те, чи впливав спосіб упаковки на їх збереженість; запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи (залучення експерта); попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України; дата направлення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, дата надходження додаткових матеріалів або відомостей про наслідки розгляду клопотання; обставини справи, які мають значення для надання висновку, з обов`язковим зазначенням джерела їх отримання. Проте дані обов`язкові умови для проведення експертизи не були зазначені експертом ні у вступній частині, ні в самому висновку.

Також зазначає, що у висновку експерта досліджувались лише деякі букви та цифри, що є наявними в заяві, а саме: б, а, ю, к, в, т, 2, 3, 7.

Звертає увагу суду, на залишені поза увагою суду першої інстанції висновки експерта щодо збігів досліджуваного підпису та зразків.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Однак, відзив на апеляційну скаргу не надійшов. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання учасники справи не з`явилась, однак про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розвитку справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ Дельта Банк до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Частиною першою ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) - ч. 1 ст. 1059, ч.1 ст. 1060 ЦК України.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Cудом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» (в подальшому перейменованим у АТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 був укладений договір №9339 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у гривнях відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 та зарахувати на нього вклад у сумі 400000 грн. на строк до 12 липня 2015 року включно, з виплатою 23 процентів річних (п.п. 1.2-1.6 договору).

Також 07 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 була підписана Додаткова угода №1 до Договору №9339 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у гривнях, яка є невід`ємною частиною даного договору та діє протягом усього терміну його дії, відповідно до п.1 якої домовились викласти п.1.4 ст.1 договору у наступній редакції: «1.4 Процентна ставка на суму вкладу становить 25.00 (двадцять п`ять) процентів річних».

Пунктом другим Додаткової угоди №1 передбачено, що сторони домовились доповнити статтю 2 Договору пунктом 2.10 та викласти його в наступній редакції: «п.2.10 Підписанням цього договору Вкладник підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від Банку за цим Договором, передання банку в заставу майнових прав вимоги Вкладу для забезпечення зобов`язань перед банком як Вкладника так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між Банком та Вкладником будь якими іншими третіми особами, та також у випадку настання інших законодавчо передбачено обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за Вкладом, відповідно до цього Договору.»

Окрім цього, 07 липня 2014 року від імені та за підписом ОСОБА_1 на ім`я голови Ради Директорів АТ «Дельта Банк» подано заяву до договору №9339 від 07 липня 2014 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у гривнях в якій зазначено, що підписанням цієї заяви ОСОБА_1 підтверджує, що уповноважений представник ПАТ «Дельта Банк» ознайомив його з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом.

Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

Постановою Національного Банку України №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПAT «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації AT «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. У відповідності до вказаного рішення уповноваженою особою Фонду призначено Кадирова В. ОСОБА_2 , якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк».

15 жовтня 2015 року позивачем направлено уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» вимогу про визнання його кредитором банку за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між ним та АТ «Дельта Банк», нарахованими відсотками та іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався тим, що додаткова угода №1 від 07 липня 2014 року до договору №9339 банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 від 07 липня 2014 року всупереч вимог ст.ст. 203, 207 ЦК України підписана від імені вкладника не позивачем, а іншою особою, тому вказаний правочин слід визнати недійсним з тих підстав, що він підписаний особою, яка не мала на це відповідних повноважень та за відсутності реального волевиявлення ОСОБА_1 на його укладення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що умовами додаткової угода №1 від 07 липня 2014 року до договору № 9339 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у гривнях, яка є невід`ємною частиною даного договору та підписана він імені ОСОБА_1 передбачено збільшення відсоткової ставки за депозитом з 23 процентів річних до 25 процентів річних.

Підписанню додаткової угоди №1 від 07 липня 2014 року передувало написання від імені та за підписом позивача заяви до договору №9339 від 07 липня 2014 року, в якій зазначено, що підписанням цієї заяви ОСОБА_1 підтверджує, що уповноважений представник ПАТ «Дельта Банк» ознайомив його з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що договір №9339 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у гривнях від 07 липня 2014 року укладений на індивідуально визначених умовах, а тому вкладник за цим договором не має права на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що будь-яких заяв чи додаткових угод (змін) до договору строкового вкладу «Найкращий on-line» № 9339 від 07 липня 2014 року не укладав та не підписував.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною другою ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).

Частиною першою ст. 215 ЦК передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним(оспорюваний правочин).

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

З висновку проведеної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №477/478/18-22 від 31 жовтня 2018 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_1 у заяві до договору № 9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року (а.с.70), у договорі №9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року (а.с.68) та у додатковій угоді №1 від 07 липня 2014 року до договору банківського вкладу №9339 від 07 липня 2014 року (а.с.69) виконано рукописним способом, без попередньої технічної підготовки та без використання технічних засобів.

Рукописний текст та підпис у заяві до договору №9339 від 07 липня 2014 року банківського вкладу (депозиту) (а.с.70) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 у договорі № 9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року (а.с.68) виконано ОСОБА_1 ..

Підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1 від 07 липня 2014 року до договору №9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Як зазначено у мотивувальній частині висновку експерта, за результатами порівняльного дослідження підпису та рукописного тексту, виконаних від імені ОСОБА_1 у заяві до договору №9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року та підпису, виконаного від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1 від 07 липня 2014 року до договору №9339 банківського вкладу (депозиту) від 07 липня 2014 року із взірцями підпису та почерку ОСОБА_1 можна твердити, що виявлені розбіжності є суттєвими, стійкими та виходять за межі варіативності почерку ОСОБА_1 , а тому є визначальними та достатніми для категоричного висновку про те, що досліджувані підписи та рукописний текст виконано не позивачем, а іншою особою.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо збігів досліджуваного підпису та зразків, оскільки, як вірно було враховано судом першої інстанції, виявлені збіги належать до широко розповсюджених, а тому є малозначущими, несуттєвими, не визначальними, та на висновок експерта про відсутність тотожності не впливають, а свідчать про деяку природну подібність почерків виконавця досліджуваного рукописного тексту у заяві від 07 липня 2014 року та ОСОБА_1 , а також про виконання досліджуваного підпису з наслідуванням справжньому підпису позивача.

Вказаний висновок експерта базується на досліджених матеріалах справи, є науково обґрунтованим, мотивованим, та не викликає сумнівів в колегії суддів у своїй достовірності.

Також висновок експерта оцінено судом першої інстанції за правилами, встановленими ч. 5 ст. 102 та ст. ст. 89, 110 ЦПК України.

Зокрема, допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_3 І.Є. пояснив, що наданий ним висновок є належно обґрунтованим, при проведенні дослідження ним використовувались всі необхідні для даного виду дослідження Методики та Науково-методичні рекомендації, затверджені Міністерством юстиції України.

Згідно із частиною 1 ст. 82, частиною 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Доказів, які б спростовували даний висновок ПАТ «Дельта Банк» не подано.

Безпідставними є твердження апеляційної скарги щодо невідповідності висновку експерта вимогам пункту 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень в частині відсутності у вступній частині висновку експерта наступних даних: спосіб доставки та вид упаковки досліджуваних об`єктів із зазначенням у необхідних випадках відомостей про те, чи впливав спосіб упаковки на їх збереженість; запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи (залучення експерта); попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України; дата направлення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, дата надходження додаткових матеріалів або відомостей про наслідки розгляду клопотання; обставини справи, які мають значення для надання висновку, з обов`язковим зазначенням джерела їх отримання, так як наявність таких відомостей підтверджується змістом самого висновку.

На сторінці 2 висновку вказано про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку без поважних причин у відповідності до статей 384 та 385 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення - ч.1 ст. 236 ЦК України.

Оскільки судом достовірно встановлено той факт, що позивач додаткову угоду до договору банківського вкладу (депозиту) №9339 від 07 липня 2014 року не підписував, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про визнання цієї угоди недійсною є законним та обґрунтованим.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 30 січня 2020 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ткач О.І.

Шевчук Г.М.