печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя: Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Хабеця О.О.

справа №757/75884/17-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплачені аліменти та індексацію за прострочення сплати аліментів,-

представник позивача: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 р. по 31.07.2013 р. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2013 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до рішення цього ж суду від 27.11.2014 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 7.08.2014 р.

Зауважила, що відповідач не виконує рішення суду про стягнення аліментів від самого початку, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 75 548,24 грн, крім того просила стягнути пеню в розмірі 5 924 грн.

В ході розгляду справи позивач неодноразово змінювала розмір позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з 11.08.2016 р. по 03.10.2018 р. в розмірі 99 548,24 грн та індексацію за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2016 р. по 30.09.2018 р. в сумі 1 170,43 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання.

Роз`яснено відповідачу наслідки ненадання ним відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.

07.05.2018 року та 05.10.2018 року позивач подавала заяви про зміну розміру позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з 11.08.2016 р. по 03.10.2018 р. в розмірі 99 548,24 грн та індексацію за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2016 р. по 30.09.2018 р. в сумі 1 170,43 грн.

В судовому засіданні представник позивач підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяв про зміну розміру позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, в зв`язку з його повторною неявкою в судове засідання. Проти ухвалення заочного рішення представник позивача заперечувала.

Ухвалою від 25.06.2020 року виправлено арифметичні помилки та описку, допущені у вступній та резолютивній частинах проголошеного 15.06.2020 року рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 22.11.2003 р. по 31.07.2013 р. (а.с. 6), від якого у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 (а.с. 5).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина, в розмірі 2 000 грн щомісяця, починаючи з 07.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто пеню по аліментах в розмірі 14 885,13 грн (а.с. 8).

Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №401/14 від 01.10.2018 року вбачається, що заборгованість за виконавчим документом №757/22396/14-ц станом на 30.09.2018 року становить 99 548,24 грн (а.с. 59).

Даних про те, що вказаний розрахунок на момент вирішення спору визнаний недійсним, суду не надано.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В ході розгляду справи відповідачем не спростовано того факту, що заборгованість по аліментам сталася саме з його вини. При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що розмір заборгованості із сплати аліментів був обчислений державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у боржника була можливість оскаржити його до суду у порядку, встановленому законом. Крім того, розрахунок державного виконавця містить відомості про суму заборгованості по аліментах, період за який вона виникла. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на оскарження зазначеного розрахунку.

Будь-яких доказів в обґрунтування своєї позиції, відповідачем не надано.

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини до досягнення нею 18 років, аліменти у належний спосіб не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин не надав, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Судом здійснено наступний розрахунок пені:

місяцьСума заборгованості1% пеніКількість днів простроченняОстаточний розмір пені (грн)
Серпень2016 р.2000 грнх 1%х 20400
Вересень2016 р.2000 грнх 1%х 30600
Жовтень2016 р.2000 грнх 1%х 31620
Листопад2016 р.2000 грнх 1%х 30600
Грудень2016 р.2000 грнх 1%х 31620
Січень 2017 р.2000 грнх 1%х 31620
Лютий2017 р.2000 грнх 1%х28560
Березень2017 р.2000 грнх 1%х31620
Квітнень2017 р.2000 грнх 1%х30600
Травень2017 р.2000 грнх 1%х31620
Червень2017 р.2000 грнх 1%х30600
Липень 2017 р.2000 грнх 1%х31620
Серпень2017 р.2000 грнх 1%х31620
Вересень2017 р.2000 грнх 1%х30600
Жовтень2017 р.2000 грнх 1%х31620
Листопад2017 р.2000 грнх 1%х30600
Грудень2017 р.2000 грнх 1%х31620
Січень 2018 р.2000 грнх 1%х31620
Лютий2018 р.2000 грнх 1%х28560
Березень2018 р.2000 грнх 1%х31620
Квітнень2018 р.2000 грнх 1%х30600
Травень2018 р.2000 грнх 1%х31620
Червень2018 р.2000 грнх 1%х30600
Липень 2018 р.2000 грнх 1%х31620
Серпень2018 р.2000 грнх 1%х31620
Вересень2018 р.2000 грнх 1%х30600
Жовтень2018 р.2000 грнх 1%х360
разом: 35 660

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що з вини відповідача у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, позивач звернулася до суду із даним позовом про стягнення (пені).

Разом з тим, враховуючи подані позивачем заяви про зміну розміру позовних вимог, а саме: позивач в заяві від 05.10.2018 року просить стягнути з відповідача 99 548,24 грн пені за період з 11.08.2016 р. по 03.10.2018 р. - що дорівнює загальній сумі заборгованості по аліментах. Враховуючи зроблений розрахунок пені, викладений вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення суми пені в розмірі 35 660 грн. Що стосується заявленого розміру індексації за прострочення сплати аліментів, то він за заявлений період становить 6 601,22 грн, однак враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, вважає за доцільне стягнути з відповідача заявлений позивачем розмір індексації в сумі 1 170,43 грн.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній підлягає стягненню з відповідача.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст.ст.12, 19, 76, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплачені аліменти та індексацію за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за період з 11 серпня 2016 року по 03 жовтня 2018 року у розмірі 35 660 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2018 року у розмірі 1 170,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2020 року.

Суддя Г.О.Матійчук