Справа № 314/2881/20
Провадження № 2/314/1061/2020
УХВАЛА

11 серпня 2020 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 314/2881/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 13 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є учасником бойових дій.

У судовому засіданні позивач підтримав клопотання, просив звільнити його від сплати судового збору.

Відповідач у судовому засіданні у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та додані до нього документи, суд приходить до таких висновків.

За вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840 грн. 80 коп.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

У статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрати, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 вказаного Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/175-ц.

З огляду на викладене, враховуючи, що дана справа не стосується захисту прав позивача у розумінні положень ст.ст. 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи, що до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та надати суду документ, що підтверджує його оплату.

Як передбачено ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, оскільки встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ЦПК України, її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків.

При винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позовної заяви без руху, відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий розгляд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст. 177, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який починає рахуватися з дня отримання позивачем копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунути такі недоліки позовної заяви, а саме сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та надати суду документ, що підтверджує його оплату.

Роз`яснити позивачу, що у разі якщо у строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява, відповідно до вимог ч. 13 ст. 187 ЦПК України, залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Свідунович

11.08.2020