Справа № 346/1382/19
Провадження № 2/346/135/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Бойко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , про визнання права власності нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, щожитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_5 .

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору (батько позивача) ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його дружина (мати позивача) ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його син (брат позивача, відповідач) ОСОБА_2 ; ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, кожному із них належить (належало) по ј частині вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з ј частини спірного майна.

Спадщину за законом (по 1/8 частині) фактично прийняли її чоловік ОСОБА_5 та позивач, постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивача ОСОБА_7 . Після її смерті також відкрилась спадщина за законом на ј частину зазначеного будинковолодіння, спадкоємцями якої позивач є позивач по праву представлення та син померлої ОСОБА_3 , який на спадщину не претендує.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, залишивши заповіт, яким все своє майно, а саме 3/8 частин вказаного будинковолодіння, заповів позивачу.

Позивач подав у визначений законом термін заяву про прийняття спадщини до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає.

Згодом з метою оформлення спадщини після смерті батька позивач знову звернувся до вказаної нотаріальної контори, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг в зв`язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності від 24.07.1991 року №268), іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, а згідно зі ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за ним право власності на вказані житловий будинок та господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 27.06.2019 року він звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 70).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, посвідчені секретарем та сільським старостою села Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області, в яких вказали що позовні вимоги визнають, справу просять розглянути в їх відсутності (а.с. 64, 67, 111).

В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домогосподарство, виданого 24 липня 1991 року виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в

АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 (а.с. 8).

Як вбачається з довідки Матеївецької сільської ради ОТГ від 19.03.2019 року № 123, станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його син ОСОБА_2 ; ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.09.2001 року (а.с. 44).

Після її смерті позивач та його батько фактично прийняли спадщину за законом, до якої входить ј частина спірного будинковолодіння, оскільки проживали зі спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою вказаної сільської ради № 122 від 19.03.2019 року (а.с. 39).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла баба позивача ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.05.2010 року серії НОМЕР_2 (а.с. 46).

Заповіту померла не залишила, тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на ј частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач та його батько фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем на момент її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.02.2012 року.

Згідно із заповітом, посвідченим 04.08.2009 року сільським головою Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, спадкодавець все належне йому на момент смерті майно заповів позивачу (а.с. 43).

Після смерті батька відкрилася спадщина на 3/8 частини зазначеного будинковолодіння.

Як вбачається із заяви позивача від 05.03.2012 року № 251, поданої до тієї нотаріальної контори, позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька (а.с. 50).

Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної від 22.03.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом, оскільки право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору та частки інших його членів не виділено (а.с. 52).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 25.02.2019 року, спірне нерухоме майно складається з: житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м. літера «А»; літньої кухні літера «Б»; сараїв літери «Е, Ж»; вбиральні літера «З». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1957 році (а.с. 9-11).

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та, керуючись ч.4 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок загальною площею 46,8 кв. м., та господарські будівлі і споруди: літню кухню літера «Б»; сараї літери «Е, Ж»; вбиральню літера «З», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя Калинюк О. П.