Номер провадження: 22-ц/813/948/20
Номер справи місцевого суду: 522/1150/18
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюра Т.В.,

За участю секретаря - Лопотан В.І.

Представника відповідача- ОСОБА_1

Представника 3-ї особи- ОСОБА_2

Представника позивача- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_4 до судновласника «Пассат Шиппінг Лтд», «Леміссолер Шипменеджмент Лтд», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

-про стягнення компенсації по смерті;

-про стягнення витрат на поховання;

-про стягнення заборгованості по заробітної платі,

-відшкодування моральної шкоди

та за позовом ОСОБА_5 до «Пассат Шиппінг Лтд», «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед»

-про стягнення солідарно компенсації за трудовим контрактом та сум на відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку зі смертю, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА та АРГУМЕНТИ СТОРІН:

22 січня 2018 року ОСОБА_4 уточнюючи позовні вимоги звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд стягнути з відповідачів солідарно :

-89 100 доларів США, - стягнення компенсації за смерть,передбачених умовами трудового контракту, що еквівалентно 2,563,407 гривень,

- заборгованість по заробітній платі у розмірі 3,124 доларів США, що еквівалентно 89,877 гривень,

- витрати на поховання у розмірі 3 000 доларів США, що еквівалентно 86,310 гривень,

- моральну шкоду в розмірі 30 000 доларів США, що еквівалентно 863,100 гривень, та судові витрати.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 17.03.2017 року її чоловік- ОСОБА_9 уклав трудовий контракт з відповідачами терміном на 4 місяці та був прийнятий на роботу на посаду електромеханіка на судно Victoria May ,прапор Кіпр.

З 02.06.2017 по 07.06.2017 року перебував в тяжкому стані, потребував госпіталізації з наданням кваліфікованої медичної допомоги,яка йому не була надана та 07.06.2017 року при переході судна в порт Банджуа, Гамбія, мій чоловік помер в наслідок зупинки серця.

Розділом 9 Колективної угоди, що є невідємною частиною трудового контракту моряка,передбачено,що в разі смерті моряка за будь-якої причини під час найму/працевлаштування в компанії,судновласник несе відповідальність за виплату,а номінований моряком бенефіціар має право на отримання компенсації в розмірі 89,100 дол США.

Смерть чоловіка призвела до втрати сенсу життя, найсильніших щиросердечних страждань,депресії,що позначилось на стані здоров`я. Байдужість,приховування документів, що стосується смерті її чоловіка,відмови у виплаті належних коштів заподіяли її моральні страждання які нею оцінюються в розмірі 30 000 доларів США.

Крім того, позивачка зазначає, що понесла витрати на поховання чоловіка в розмірі 16 680 грн, що становить 6 410 доларів США та просить стягнути їх в солідарному порядку з відповідачів.

Одночасно позивачка просить суд стягнути заборгованість по зарплаті в розмірі 3124,86 доларів США.

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 просить суд стягути з відповідачів на його користь компенсацію у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_9 у розмірі 89 1000 доларів США, 50 000 доларів США моральної шкоди та понесених судових витрат.

Вимоги обґрунтовує тим , що батьки помнрлого моряка, як пенсіонери за віком, мають право та отримання цих виплат,що передбачені трудовим контрактом При цьому посилається на відсутність доказів про зловживання сином алкоголя в наслідок чого наступила смерть..

У відзиві на позовні заяви представник відповідачів - адвокат Бобрик О.А. просить відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на відсутність їх вини в смерті ОСОБА_9 та на те, що смерть його наступила після припинення з ними трудових стосунків так як він був звільнений з займаної посади.

Крім того, посилається на те, що ДП «Леміссолер Україна» не несе відповідальність за контрактом, а «Пассат Шиппінг Лтд" не підписувала ні договір, ні Колективну угоду. Ймовірною причиною смерті ОСОБА_9 було зловживання алкоголем і те, що напередодні смерті він випив велику кількість парфумів і лосьйону для гоління. Представник відповідача зазначає про відсутність неправомірних дій у смерті моряка та відсутність доказів завданої ними моральної шкоди.

Одночасно посилається на те, що 02.06.2017 року ОСОБА_9 був звільнений у зв`язку з грубим порушенням правил трудової дисципліни на борту Судна. Внаслідок знаходження його п`яним в каюті був складений акт 02.06.2017 року о 0 годині 30 хвилин та відсторонений від роботи. В його каюті знайдено велику кількість алкогольної рідини та цей факт підтверджують члени екіпажу: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_9 звільнений 02.06.2017 року через грубе порушення ним правил трудової дисципліни на борту Судна, а смерть ІНФОРМАЦІЯ_1

настала не під час найму в «Леміссолер Шипменеджмент Лтд» представник відповідачів просив відмовити в задоволені подовних вимог.

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 просить суд стягути з відповідачів на його користь компенсацію у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_9 у розмірі 89 1000 доларів США, 50 000 доларів США моральної шкоди та понесених судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду м. одеси від 12 березня 2019 року залучено до участі в справі у якості 3-ї особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с.170 т.3).

У відповіді на відзив відповідачів представник позивача посилається на розділ 9 Колективної угоди, що є невідємною частиною трудового контракту моряка якою передбачено, що в разі смерті за будь-яких причин під час найму/працевлаштування в компанії,судовласник несе відповідальність за виплату, а номінований моряком бенефіціар має право на отримання компенсації в розмірі 89,100 доларів США. Якщо моряк не вказав (номінував) бенефіціара,визначена ума виплачується особі або організації,які мають право за законом або на іншій підставі розпоряджатися майном моряка.

При цьому звертає увагу, що згідно поданих документів капітаном судна:

-будь-яких записів в судовому журналі при звільнені не зроблено;

-підпис моряка в судовому журналі відсутня;

-копія запису судового журналу про звільнення моряку не надавалась;

-будь-якого запису в паспорті моряка,послужній книжці моряка та трудовій книжці -моряка,виданій кіпрською /судовласником,про звільнення не вносилося і не було зроблено;

- згода профспілки на звільнення відсутня.

Дія трудового контракту моряка вважається пирипена після списання моряка з судна до завершення трудового контракту і відправку моряка в місце проживання.

Відповідач порушив частини2 розділу 10 Колективної угоди і статтю 7 Загальних умов найма, які передбачають надання негайної медичної допомоги моряку,включаючи госпіталізацію у разі необхідності,гострого болю та екстреного стану, а не його звільнення.

Представник позивача посилається на вимоги статті 7 Загальних умов найму передбаченого, що у випадку смерті моряка всі витрати на переміщення тіла та поховання несе роботодавець.

Зазначає, що відповідачі несуть солідарну відповідальність оскільки умовами найма( трудовим договором і колективною угодою) загиблого моряка передбачені солідарні зобов`язання відповідачів по виплаті заробітної плати.,надання медичної допомоги моряку,відшкодування шкоди у випадку смерті. Моряка/виплата компенсації по смерті/страхової виплати( розділ 6,п.1,4 розділ 9, ч.2 розділ 10,п.5 розділ 15,розділ 23 колективної угоди,ст.1,4,6,7 загальних умов найму.). на ст.1190 ЦК України передбачена солідарна відповідальність перед потерпілими.

У запереченнях на відповідь та на відзив представник відповідачів зазначає, що дослідження на наявність алкоголю в крові не здійснювалось так як Гамбія мусульманська держава ,де алкоголь суворо забороняється і судмедекспертиз зазвичай не проводять таких досліджень та в силу поганого стану медицини не має засобів для проведення аналізів на наявність алкоголю в кросі.

02.06.2017 року трудовий договір був припинений, а тому не діяв на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак у відповідачів не виникає обов`язку передбачених ст.7 частини 2 Трудового договору щодо несення витрат на поховання. ОСОБА_9 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року повернуто позов ОСОБА_7 до Пассат Шиппінг Лтд», «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» про стягнення солідарно компенсації за трудовим контрактом та

сум на відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку зі смертю. Роз`яснено право на звернення до суду з даним позовом ( а.с. 60-61 т. 4).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року позов ОСОБА_4 до «Пассат Шиппінг Лтд», «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення солідарно заробітної плати, компенсації за трудовим контрактом, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої у зв`язку зі смертю - задоволено частково.

Стягнуто з «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі 3 124 дол. США, що еквівалентно 89 877 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

Стягнуто з «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» на користь ОСОБА_4 19 000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та 1100 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на послуги перекладача.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до «Пассат Шиппінг Лтд», «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» про стягнення солідарно компенсації за трудовим контрактом та сум на відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку зі смертю - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Дочірнього Підприємства «Леміссолер Україна» компанії «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» 27 000 грн. судових витрат з оплати витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 4 600 грн. судові витрати з оплати витрат на послуги перекладача( а.с.63-88 т.4).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на

- порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права

-неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

-недоведеність обставин, що мають значення для справи,які суд першої інстанції визнав встановленими;

-невідповідність висновків ,викладених у рішенні суду першої інстанції,обставинам справи.

Зокрема посилається на ті ж підстави, що і в позовній заяві та на те , що рішення винесено на підставі неналежних та недопустимих доказів. Питання компенсації судових витрат вирішив без обговорення .

Звертає увагу колегії суддів апеляційного суду на те, що 02.06.2017 року ні після ні в день смерті моряка капітан судна записів в судновому журналі про звільнення ОСОБА_9 не робив. Запис зроблено третім помічником капітана щодо відсторонення від роботи, при цьому письмове повідомлення про звільнення ОСОБА_9 не направлялось та будь-які підписи його відсутні.( а.с. 62 т.5).

Районний суд не врахував спеціальне законодавство, що регулює спірні правовідносини, специфіку роботи моряків на судах дальнього плавання, початок та закінчення найма моряків. Не взято до уваги колективну угоду,яка є невід`ємною частиною трудового контракту моряка, котра містить посилання на обов`язок саме судновласника з виплати компенсації,надання медичної допомоги та інше. Розділом 9 Колективної угоди передбачена виплата,за будь-яких причини під час найму/працевлаштування відповідальність у разі смерті моряка. Саме на судновласника покладається обов`язок забезпечити страхування.

Смерть моряка сталася до повернення в Україну,на борті судна, а тому відповідачі повинні здійснити виплату компенсації по смерті,передбачену умовами трудового контракту його дружині ,як члену його сімї та яка отримала право на розпорядження майном загиблого моряка.

Одночасно посилається на те, що ст.7 Загальних умов найму передбачено, що у випадку смерті моряка всі витрати на переміщення тіла та поховання несе роботодавець( а.с.11-30 т.5).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить суд скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким його вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права .

Зазначає, що Звіт про розслідування морського інциденту не є підставою для відмови в задоволенні позову оскільки не підписаний членами комісії. При цьому посилається на параграф 9 Колективної угоди щодо виплати 89 100 доларів США компенсації за смерть моряка. Зазначає, що він з дружиною є непрацездатними так як досягли пенсійного віку.

У відзиві на апеляційні скарги представник відповідачів просить залишити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2019 року без змін.

В судове засідання ОСОБА_8 не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

17.03.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав трудовий контракт з відповідачами, терміном на 4 місяці (з можливістю його продовження), відповідно до якого був найнятий на судно «VictoriaMay», прапор Кіпру, на посаду електромеханіка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 при переході судна в порт Банждуа, Гамбія, - ОСОБА_9 помер на борті судна.

Згідно до акту розтину і свідоцтва про смерть причиною смерті стала зупинка серця й дихання/серцева недостатність.

Згідно умов укладеного трудового контракту і кіпрської колективної трудової угоди від 23.11.2016 року, яка є невід`ємною частиною трудового контракту, передбачено, що в разі смерті моряка під час його найма судновласник несе відповідальність за виплату компенсації в розмірі 89 100 доларів США номінованому моряком бенефіціару - дружині, і крім того, на кожну дитину віком до 18 років виплачується 17 821 доларів США (розділ 9.1 Кіпрської колективної трудової угоди.

На момент смерті заборгованість по заробітній платі з боку відповідачів склала у розмірі 3 124,86 доларів США.

Запис в судновому журналі 02.06.2017 року зроблено 3-м помічником капітана відповідно до якого зроблений запис в 9:00 про те, що електрик ОСОБА_9 знайдений п`яним у своїй каюті. Йому відмовлено у роботі,оскільки він в абсолютно неадекватному стані,і він звільнений від роботи( а.с.60 т.5).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача,вислухавши пояснення сторін, що з`явились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо компенсації за смерть районний суд виходив з того, що «Пассат Щиппінг» не укладали трудовий договір з ОСОБА_9 ,Кіпрську колективну угоду,а відтак є неналежним відповідачем.

ОСОБА_9 був звільнений 02.06.2017 року та не перебував у трудових стосунках з «Леміссолер Шипменеджмент Лімітед» на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак відповідачі звільнені від компенсації за його смерть.

З таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відношення між роботодавцем і робітником регулюються трудовим договором, який включає за посиланням Кіпрську Колективну угоду Еф-Ті-Пі-Ей-Дабл Ю (надалі - Колективна угода), що є невід`ємною часиною трудового договору.

Згідно Розділу 9 (1) Колективної угоди:

«В разі смерті моряка під час йогоЛї найму в компанії, судновласник несе відповідальність за виплату, а номінований моряком бенефіціар має право на отримання компенсації в розмірі 89,100 дол. США і додатково на кожну дитину віком до 18 років (максимум до 4-х дітей) виплачується 17,820 дол. США. Якщо моряк не вказав (номінував) бенефіціара, вищезазначена сума виплачується особі або організації, які мають право за законом або на іншій підставі розпоряджатися майном моряка».

Розділ 9 (1) Колективної угоди чітко передбачає випадки звільнення від відповідальності. Випадки звільнення від відповідальності.

«Судновласник звільняється від відповідальності щодо:

a)смерті, що трапилась не під час найму в компанії,

b)смерті внаслідок травми чи захворювання, що сталося через навмисну неправомірну поведінку померлого моряка,

c)смерті внаслідок захворювання чи недуга, що навмисно приховувались під час укладення трудового контракту, а також

сі) смерті внаслідок самогубства, підтвердженого офіційним слідством або розслідуванням».

З огляду на викладене вище і обставини справи, єдиним виключенням, яке має відношення, є пункт (а).

Згідно зазначеному пункту (а), у випадку коли смерть робітника трапилася не під час найму в компанії, компанія звільняється від відповідальності.

Зазначаю, що причиною смерті є зупинка серця й дихання / серцева недостатність, і це сталося на борту судна під час його найму.

Судова колегія поділяє думку районного суду, що у розумінні розділу 9, пункту 1 важливо надати відповідь - чи був робітник в трудових відносинах з Компанією на момент його смерті, оскільки якщо він звільнений до його смерті, відсутні правові підстави на отримання компенсації.

Так, Розділом 1 (2) Колективної угоди, передбачається, що початком найму вважається «дата від`їзду (працівника) з країни мешкання до дати закінчення строку договору чи повернення їх до своєї країни мешкання чи до іншого місця, яке буде взаємно узгоджено на момент працевлаштування».

Стаття 1, частина II, Трудового договору передбачає, що "початком працевлаштування вважається дата від`їзду працівника з країни мешкання (аеропорт країни вильоту), і дія трудового договору припиняється, коли працівник прибуває до своєї країни мешкання (аеропорт країни прибуття)".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 знаходився на борті судна, а відтак не прибув до своєї країни проживання чи будь-якого іншого місця,яке було взаємно узгоджено на момент працевлаштування, а тому очевидно, що строк трудового контракту не закінчився.

Згідно Розділу 15 (5) Колективної угоди:

Судновласник не має права припиняти дію трудового договору моряка до завершення строку дії його/її працевлаштування, за винятком випадків, коли Судновласник може звільнити моряка:

-у випадку повної гибелі судна, або

-коли судно залишається затриманим на тривалий строк, як мінімум, один

місяць

-у випадку продажі судна

- у випадку порушення дисципліни моряком, яке дає законну підставу для звільнення за умови, що у випадку звільнення за порушення дисципліни моряком Судновласник вимагає від капітана внести запис в судновий журнал, з врученням копії моряку перед звільненням.

Частиною II Трудового договору, передбачено дисциплінарну процедуру.

Зокрема, в Статті 22 Трудового договору говориться, що: «Будь-які правопорушення, допущені працівником, розглядаються капітаном. На розсуд капітана, якщо є необхідність у дисциплінарних заходах, вимагається виконання кроків, зокрема - запис у судновому журналі, а також у послужній книжці моряка працівника із зазначенням причин звільнення.

Матеріали справи не містять документації/інформації, яка б свідчила про те, що моряку було зроблено офіційне попередження, або про те, що капітаном був зроблений запис в офіційному судновому журналі або в послужній книжці моряка/трудовій книжці моряка робітника із зазначенням причини звільнення.

Також Розділом 14 (4) Колективної угоди передбачено, що «Судновласник повинен негайно проінформувати вказані організації (Профспілка моряків) про будь-які заміни екіпажу, з наданням імен, адрес, посад та особливостей кваліфікації...».

Переписки з Профспілкою стосовно заміни екіпажу відповідачем не надано.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що

- повідомлення про звільнення не було доведено до відомості робітника, оскільки на ньому немає його підпису;

-немає запису в судновому журналі, зробленого капітаном судна у період з 02.06.2017 по 07.06.2017 щодо такого звільнення;

- відсутній запис в послужній книжці моряка/трудовій книжці моряка робітника;

- відсутнє офіційне попередження та переписка з Профспілкою стосовно будь-якої заміни екіпажу.

З врахуванням зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що контрактом і колективною угодою визначені і врегульовані взаємовідносини між моряком і судновласником/роботодавцем та з огляду на те, що смерть моряка сталася до його повернення до України (країна проживання) на борті судна,відповідачі зобов`язанні здійснити виплату компенсації по смерті,передбачену умовами трудового контракту так як його звільнення 02.06.2017 року відбулось з грубим порушенням норм зазначеного законодавства.

Посилання на грубе порушення дисциплінарних правил ( принесення та вживання на борту судна алкоголю) є єдиним і нетиповим інцидентом, який сам по собі не є підставою для негайного його звільнення.

Посилання відповідача на те, що він знаходився в алкогольному сп`янінні є голослівним та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Встановивши, що на день смерті загиблий мав дружину, як розпорядника його майна, судова колегія приходить до висновку, що вона має право отримання виплати компенсації за смерть відповідно до укладеного контракту в розмірі 89 100 доларів США , так як її чоловік на час смерті знаходився в трудових стосунках в зазначеній Компанії.

Стаття 7 Загальних умов найму передбачає, що у випадку смерті моряка всі витрати на переміщення тіла та поховання ,якщо такі є, несе роботодавець.

Матеріали справи містять докази, що дружина померлого здійснила поховання та понесла витрати в розмірі 16 680 гривень, котрі і підлягають стягненню.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України визначає загальні положення про можливість відшкодування моральної шкоди при наявності вини відповідача, а ст. 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах лише при наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

Складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є:

- власне шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи;

- протиправне діяння особи, котра її завдала;

- причинний зв`язок між ними;

- вина заподіювача шкоди.

Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути доведеними.

Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Тож згідно із принципом змагальності сторін (ст.2 ЦПК України) необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи відсутність доведення вини та протиправних дій відповідачів у смерті ОСОБА_9 , котрий помер в наслідок серцевої недостатності, судова колегія погоджується з судженням районного суду про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди.

Судова колегія критично оцінює посилання в апеляційнй скарзі ОСОБА_5 про те, що він з дружиною є пенсіонерами, а відтак мають право на компенсацію за фактом смерті сина, оскільки предметом даного спору є не стягнення шкоди, а компенсація за смерть моряка передбачена контрактом.

В даному випадку, доказуванню підлягають не родинні стосунки та їх матеріальний стан, а факт розпорядження майном померлого в силу розділу 9 Колективної угоди.

Відповідно до частини 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи , належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Згідно розрахунку суми судових витрат позивача по справі витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу, склали 43 609,5 грн.

Суду першої інстанції були надані платіжні квитанції про оплату послуг адвоката від 10.01.2018 та 25.01.2019 р. на загальну суму 19 000 грн..

Згідно додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 15.11.2017

остаточна оплата послуг адвоката здійснюється позивачкою протягом 10 робочих днів після винесення судом першої інстанції рішення по справі( а.с.145 т.2).

15.05.2019 року позивачкою була здійснена оплата послуг адвоката за правничу допомогу в суду першої інстанції участь в суді на суму 24 609 грн.

Поштові витрати позивачки пов`язані з повідомленням відповідачів згідно поданим документам склали 2881,82 гривен. ( 19 грн + 19 грн квитанція від 9.02.18 см заява від 22.02.2018 , 169,79 + 169, 79 грн квитанція від 28.09.18 , 157, 03 грн + 157, 03 грн квитанція від 8.06.2018 року, 1458 грн квитанція від 8.06.18 , *аява від 25.06.18, 196,30 грн +196,3 грн квитанція від 26.06.2018р. 1.08.2018, 169, 79 грн и 169,79 грн квитанція від 28.09.18 ).

У зв`язку з необхідністю оскарження рішення суду першої інстанції позивачкою

р. було укладено додаткову угоду про надання правової допомоги у апеляційному суді здійснена оплата в розмірі 9500 грн .

Позивачкою були понесені витрати у зв`язку з отриманням експертного висновку кіпрського адвоката в розмірі 1,038 дол. США, що еквівалентно 27,693 грн.

Керуючись ст. 367,368,374, 376 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляційнй скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року в частині стягнення компенсації за смерть, витрат на поховання та судових витрат скасувати та в цій частині прийняти нову постанову.

Стягнути компанії «Пассат Шиппінг ЛТД»(Passat Shipping Ltd)., та «Леміссолер Шипменеджмент Лтд (Lemissoler Shipmanagement Ltd) солідарно на користь ОСОБА_4 :

-компенсацію по смерті в розмірі 89 100 доларів США( еквівалентно 2 563 000, 40 грн ( два мільйона п`ятсот шістдесят три тисячі сорок коп);

- витрати на поховання у розмірі 16 680 грн.

Стягнути компанії «Пассат Шиппінг ЛТД»(Passat Shipping Ltd). , та «Леміссолер Шипменеджмент Лтд (Lemissoler Shipmanagement Ltd) в рівних частках на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 84 465 грн 90 коп.

В решті рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 10.08.2020 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра