Провадження № 2/522/2059/20
УХВАЛА

13 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в порядку ст. 255 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

04 січня 2018 року по справі відкрито провадження (т.1 а.с.60-61).

Відповідачка позов не визнала, надала письмові заперечення (т.1 а.с.66-72).

20 червня 2018 року позивачкою уточнені вимоги, шляхом звернення до суду з заявою про збільшення позоних вимог (т.1 а.с.175-177)

31 липня 2018 року відповідачка надала відзив на уточнення позовних вимог (т.2 а.с.1-17).

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного суду Одеської облст від 13 листопад 2018 року (т. 2 а.с.112-113, 185-187).

04 лютого 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про вступ у справу на стороні відповідача, в якій він просить залучити його до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, посилаючись на те, що він проживає та зареєстрований в квартирі відповідача, яка є його дружиною, а тому рішення по справі може вплинути на його права та обов`язки.

Ухалою від 14 травня 2019 року залучний до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (т.3 а.с.12).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року частково задоволено клопотання адвоката Дунар Тетяни Юріївни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 про призначення судової експертизи. Призначена судова будівельно-технічна експертиза. Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України поза межами суду, у зв`язку з характером досліджень на підставі матеріалів справи.

16 квітня 2020 року до суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строків проведення експертизи, а також клопотання про надання додаткових матеріалів. В зв`язку з чим надіслано до виконання копію клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та рахунок вартості експертизи для проведення оплати.

09 червня 2020 року до суду надійшов лист експертної установи про залишення без розгляду ухвали при призначення експертизи, оскільки додаткові матеріали не були отримані та не сплачено рахунок вартості проведення експертизи.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

06 серпня 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду заяву про закриття провадження у справі в порядку ст. 255 ЦПК України.

В обґрунтування вказаної заяви, ОСОБА_3 зазначила, що наданий суду позивачем Акт виробничої ділянки №12 КП ЖКС сервіс «Фонтанский» від 09.11.2017р., який до того ж було визнано недійсним, згідно закону ст.7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», видано організацією, яка не мала не це таких повноважень. Та відповідно ст. 78 ЦПК України не може бути доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачеві.

Отже, позивач вважає, що немає підстави для провадження по справі та така справа відповідно ч.1 п 1 ст. 255 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позовна вимога не підтверджена доказами, тому у позивача відсутнє право на пред`явлення позову, тобто позовна вимога позивача взагалі не підлягає правовій охороні.

Також ОСОБА_3 зазначила що підставою для закриття провадження у справі є відсутність предмету спору, оскільки предметом доведення (предметом спору) є склад правопорушення, а відсутність доказів, хоча б одного з елементів складу виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Позивач, як було встановлено на підготовчому провадженні, порушуючи ч. 2 ст.83; ч.2, ч.5 ст. 95, ч. 3, п.5) ст. 175 ЦПК України не додала до свого позову не тільки доказів складу правопорушення відповідача, але і жодного доказу цього складу правопорушення відповідача, тобто жодного доказу предмету спору. Отже, ще і на підставі ч. 1, п. 2) ст. 255 ЦПК Україні провадження за позовом ОСОБА_2 теж підлягає закриттю.

В судовому засіданні відповідач, та третя особа підтримали заяву про закриття провадження по справі та наполягали на її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про закриття провадження, посилаючись на відсутність підстав для закриття провадження.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як встановлено судом, 14 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач позов не визнала, про що надала письмові заперечення, в яких зазначила з яких саме причин.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню під час судового розгляду в судовому засіданні, у зв`язку з тим, що позивачу була заподіяна шкода, обставини заподіяння якої підлягають з`ясуванню.

Отже, посилання відповідача на відсутність предмету спору, суд вважає неспроможними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із аналізу змісту вищевказаних норм випливає, що обов`язковою умовою звернення особи до цивільного суду є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі звернення особи до цивільного суду, особа має довести відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, що право або законний інтерес, за захистом якого звернулася ця особа, порушується, не визнається або оспорюється.

Відповідно ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Даний перелік обставин, коли закривається провадження у справі є вичерпним.

Тобто, підстава для закриття провадження по справі, на яку посилається відповідач, як то відсутність доказів, не є підставою для закриття провадження.

Суд, зважаючи на аналіз матеріалів справи та наявність спору між сторонами щодо шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, а відтак і предмету спору, не вбачає підстав для закриття провадження по справі.

За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів позивача та дотримання основних гарантованих державою принципів права на захист, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про закриття провадження у справі, оскільки в інакшому випадку це позбавить позивача права на захист.

Керуючись ст.ст. 12,13, 255, 256, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в порядку ст. 255 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська13.08.2020