ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 394/1006/18

провадження № 22-ц/4809/78/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А. Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 ;

відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року, у складі головуючого судді Партоліної І.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що спірний договір, який укладено між ним та ПСП «Лан» від 20.06.2006, зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року № 228 він не підписував , а тому просив визнати недійсним даний договір оренди земельної ділянки та стягнути із відповідача судові витрати.

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», який зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 228.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивачем пропущені строки позовної давності на звернення із позовом до суду і просить застосувати строки позовної давності.

Також вказує, що починаючи із моменту укладення і до теперішнього часу договір оренди землі виконувався сторонами. Відповідач користувався земельною ділянкою, а позивач отримував орендну плату згідно договору оренди земельної ділянки.

Крім того, відповідач посилається на те, що висновок судової почеркознавчої експертизи не є належним доказом у справі, оскільки експерту було надано недостатню кількість зразків підписів позивача, що призвело до порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи та неповноти експертного дослідження. Просив призначити повторну судову почеркознавчу експертизу для вирішення питань: чи виконано підпис у договорі оренди землі від 20.06.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», особисто ОСОБА_1 , чи іншою особою з наслідуванням її підпису; чи виконано підпис в акті про передачу та прийому земельної ділянки в натурі, (додаток 1 до договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року) від імені ОСОБА_1 чи іншою особою; чи виконано підпис в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (додаток 2 до договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року) від імені ОСОБА_1 чи іншою особою.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 листопада 2019 відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною апеляційною скаргою.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 має у приватній власності земельну ділянку площею 4,88 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджено відповідним Державним актом на право приватної власності на землю.

20 червня 2006 року від його імені був укладений договір оренди земельної ділянки із ПСП «Лан» зі строком дії на 25 років (а.с.7-11).

Даний договір зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 228.

Звертаючись із позовними вимогами про визнання недійсним спірного договору, позивач посилався на те, що він не підписував даний договір, а тому відсутнє його волевиявлення як учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відсутність підпису свідчить також про необізнаність позивача з істотними умовами договору оренди земельної ділянки.

За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою суду першої інстанції у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно із висновком експерта № 570/571/19-27 від 11.04.2019 року підписи від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі від 20.06.2006 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», який зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 228, акті про передачу та прийому земельної ділянки в натурі, (додаток 1 до договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року, акті визначення меж земельної ділянки в натурі( додаток 2 до договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року) виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою без наслідування підписного почерку останнього (а.с.75-78).

Вказаний висновок експерта суд першої інстанції визнав допустимим та належним доказом у справі, який одержаний в порядку, встановленим законом, що відповідає вимогам ст.ст. 77,78 ЦПК України та дійшов висновку, що оспорюваний договір позивач не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність волевиявлення у ОСОБА_1 на укладення спірного договору у розумінні ст.ст.203,21 ЦК України.

Колегія суддів, погоджується з судом першої інстанції, що висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третью, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, позивачем доведено, що спірний договір суперечить його волі та ним не підписувався, а відповідачем даний факт не спростовано, а тому суд першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства визнав недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року, який порушує права позивача.

Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем подано позов в межах строку позовної давності.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан»- залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

31.01.2020 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник