КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1699/17
Провадження № 2/534/131/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопросто» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопросто» про захист прав споживача,в якому прохає визнати недійсним договір № 714835 від 24.06.2020 року, як укладений внаслідок помилки, що виникла внаслідок застосування ТОВ «Автопросто» нечесної підприємницької практики та стягнути з ТОВ «Автопросто» на його користь отримані ними за недійсним правочином кошти в сумі 34097 грн., а також інфляційні витрати в сумі 4969 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2015 року між ним та ТОВ «Автопростор» укладено договір про надання фінансової послуги № 714835, відповідно до якого мав сплачувати періодичні платежі на користь відповідача, а відповідач зобов`язувався надати можливість гарантованого придбання автомобіля із встановленою процедурою розподілу між учасниками групи та позивач вважає, що укладений між сторонами договір з відповідними додатками до нього повинен бути визнаний судом недійсним, на підставі положень ст. 229 ЦКУ , ст. ст. 5, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а всі сплачені кошти повернуті позивачу з урахуванням понесених збитків. Крім того, умови оспорюваного договору на думку позивача порушують його права, як споживача.

Враховуючи те, що в досудовому порядку відповідач відмовляється повернути позивачу сплачені ним кошти він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 13.10.2017 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглядати справу у його відсутність.

31.10.2017 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення та заперечення, в яких відповідач заперечував проти позову зазначивши, що позивачу до підписання договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та розглянути справу у відсутність представника ТОВ «Авто Просто».

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 24 червня 2015 р. між сторонами було укладено договір, з Додатками № 1, № 2, які є невід`ємною частиною договору, предметом якої є надання відповідачем позивачу послуг, спрямованих на придбання автомобіля «ZAZ Vida» вартістю 220500,0 грн., в рамках створеної відповідачем в Україні системи продажу автомобілів «АвтоПросто». Додатком № 1 до вищевказаного договору передбачено, що позивач сплачує винагороду за послуги, пов`язані із вступом до системи в розмірі 2% +ПДВ від Поточної ціни автомобіля вказаної в Додатку № 1. На виконання умов договору позивач сплатив 34097 грн. винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи, а також щомісячні внески, що підтверджується оригіналами квитанцій (а.с.106-116, 119).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір достроково розірвано на підставі ст. 3 розділу І та п. 12.1 ст. 12 розділу ІІ вище вказаного договору.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача просила суд визнати укладений між сторонами договір недійсним на підставі положень

ст. ст. 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», вважає, що зазначений договір не можна вважати розірваним, оскільки сторони не досягли згоди у підставах його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За змістом ч. 5 цієї статті у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено у ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6) ч 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13).

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Законом закріплено можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

У Законі України «Про захист прав споживачів» нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб`єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Результат аналізу пункту 7 ч. 3 ст. 19 Закону дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Твердження сторони позивача, що оспорюваний договір містить строк дії за який не можливо сплатити вартість автомобіля, судом оцінюється критично, оскільки згідно ст. 5 Розділу І «Строк дії договору» договору, він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє протягом семи років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором, тобто до виплати всієї суми вартості автомобіля.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог про визнання недійсним з моменту укладення договору № 714835 від 24.06.2015 який укладений внаслідок помилки та застосування нечесної підприємницької практики та стягнення з відповідача на користь позивача сплачені кошти в розмірі 34097 грн., збитки у вигляді інфляційних витрат в розмірі 4969 грн.

Керуючись ст. ст. 3-5, 10, 12, 13, 17-19, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 203, 215, 216, 509, 627, 638 ЦК України, суд, - у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопросто» про захист прав споживача - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопросто», адреса місцезнаходження: м. Київ Столичне шоссе,90.

Суддя Т.О.Куц