КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №382/2157/19 головуючий у І інстанції: Кисіль О.А.
провадження 22-ц/824/6335/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Іванової І.В., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із вищевказаним позовом.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, а саме надання доказів про вжиття заходів досудового врегулювання спору та оригіналу квитанції про сплату судового збору або ж зазначення підстав для звільнення від його сплати.

10 січня 2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якому зазначено факт, щодо відсутності необхідності досудового врегулювання та повторно заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 січня 2020 року надано строк тривалістю десять днів для сплати судового збору, оскільки позивачем не надано доказів, які б надавали можливість вирішити питання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернено позивачу.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що місцевий суд помилково прийшов до висновку про повернення позовної заяви.

Посилається на те, що місцевим судом при залишенні позовної заяви без руху не було вказано правильний порядок сплати та розмір судового збору.

Зазначає, що суд не розглянув її клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки в разі вирішення вказаного питання повинен був постановити відповідну ухвалу, щодо задоволення або ж відмови у його задоволенні..

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Повертаючи позовну заяву, місцевий суд виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, а саме не було сплачено судовий збір.

Колегія суддів погодитись з такими висновками не може з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, а саме надання доказів про вжиття заходів досудового врегулювання спору та оригіналу квитанції про сплату судового збору або ж зазначення підстав для звільнення від його сплати.

10 січня 2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В прохальній частині вищезазначеного клопотання позивач просив: звільнити від сплати судового збору, а в разі не задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору задовольнити клопотання про надання додаткового строку для сплати судового збору.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 січня 2020 року надано строк тривалістю десять днів для сплати судового збору.

В мотивувальні частині вищевказаної ухвали роз`яснено, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, а клопотання про надання додаткового строку для сплати судового збору підлягає задоволенню, а тому позивачу надано строк тривалістю десять днів для сплати судового збору.

Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції не виконав вимоги ч.2 ст. 185 ЦПК України під час залишення позовної заяви без руху, оскільки не зазначив точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), що є порушенням норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для відстрочення сплати судового збору, оскільки відповідно до п.п. б п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов - позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, місце проживання якого вона просить визначити, що підтверджується наданою довідкою з розрахунку заборгованості по аліментах (а.с. 31).

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «12» серпня 2020 року.

Головуючий

Судді: