Справа №463/6540/20
Провадження №2/463/1165/20
УХВАЛА

12 серпня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять скасувати постанову державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Ярошенко Ж.С. від 21.02.2020 р. про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину по 1/2 частині на приватний житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , визнання права власності ОСОБА_4 на приватний житловий будинок з господарськими спорудами в цілому, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Оглянувши матеріали позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/17 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачі звернулись до суду із позовом, зокрема, про визнання права власності на приватний житловий будинок з господарськими спорудами в цілому, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно знаходиться на території с. Підгайчики Золочівського району Львівської області. З врахуванням наведеного вище, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, яким надається пріоритет у разі конкуренції правил підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги наведене вище, оскільки предметом вказаного позову є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до території Золочівського району Львівської області, а тому дана позовна заява не підсудна Личаківському районному суду м. Львова, а матеріали справи слід передати до Золочівського районного суду Львівської області для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187, 260, 354, 355 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок передати до Золочівського районного суду Львівської області для розгляду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Гирич С. В.