У Х В А Л А

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа №1003/13045/12

провадження № 61-9151ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ПАТ «КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 33 530,78 дол. США.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Останньою постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року залишено без змін.

У червні 2020 року АТ «КБ «Приват Банк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У серпні 2020 року до суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, АТ «КБ «Приват Банк» посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 16 липня 2018 року у справі №234/16461/15, від 04 липня 2018 року у справі №202/29195/13 щодо застосування статей 526, 1050 ЦК України та статті 263 ЦПК України у подібних правовідносинах (пункт перший частини другої статті 389 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга АТ «КБ «Приват Банк» подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою АТ «КБ «Приват Банк» подало заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 02 березня 2020 року, вперше касаційну скаргу було подано до Верховного Суду 17 березня 2020 року, яку ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2020 року було повернуто скаржнику. На підставі чого вважає, що строк був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

За правилами статті 390 ЦПК України учасник справи, має право на поновлення строку на касаційне оскарження, якщо касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення.

Так повний текст оскаржуваної постанови складений 24 лютого 2020 року. Строк касаційного оскарження сплинув 25 березня 2020 року. Касаційну скаргу подано 19 червня 2020 року, тобто, поза межами строку касаційного оскарження. Однак, з доданих до касаційної скарги матеріалів та даних ЄДРСР вбачається, що у даній справі скаржником вперше засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу 17 березня 2020 року, яка була ухвалою Верховного Суду 06 квітня 2020 року залишена без руху, а ухвалою від 27 квітня 2020 року - повернута скаржнику. За таких підстав заява про поновлення строку касаційного оскарження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 9702,82 грн судового збору та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» про поновлення строку касаційного оскарження задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Комерційний банк «Приват Банк» строк касаційного оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи №1003/13045/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик