Ухвала

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 522/7303/17-ц

провадження № 61-2552св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи - ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними, зобов`язання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 , за участю третьої особи - ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними, зобов`язання вчинити певні дії.

У серпні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_6 з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за розпискою в розмірі 274 176,00 дол. США.

У грудні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договору дарування земельної ділянки, застосування реституції як наслідку недійсності правочинів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2017 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 522/7303/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії з цивільною справою № 522/14577/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи - ОСОБА_7 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договору дарування земельної ділянки, застосування реституції як наслідку недійсності правочинів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року позов ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу стояночного місця НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 3113, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 05 липня 2013 року та повернуто ОСОБА_3 право власності на стояночне місце НОМЕР_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 3664, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 31 липня 2013 року та повернуто позивачам право власності на вказану квартиру.

У решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4, площею 0,1 га, зокрема по угіддях: 0,1000 га - землі змішаного типу, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0406, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 1733, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 02 вересня 2015 року та повернуто позивачам право власності на вказану земельну ділянку.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 1731, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 02 вересня 2015 року та повернуто позивачу право власності на вказаний будинок.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, площею 0,0935 га, в тому числі по угіддях 0,0935 га - сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0407, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 910 та повернуто позивачу право власності на вказаний будинок.

Встановлено порядок виконання рішення суду згідно з яким, рішення є підставою для реєстрації: стояночного місця НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,1 га, зокрема по угіддях: 0,1000 га - землі змішаного типу, кадастровий номер, земельної ділянки :01:009:0406 за ОСОБА_4 ; житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 ; земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0935 га, у тому числі по угіддях 0,0935 га - сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0407 за ОСОБА_4 .

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання угод недійсними задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу стояночного місця НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 3113, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 05 липня 2013 року.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 3664, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 31 липня 2013 року.

У решті позову відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,1 га, зокрема по угіддях: 0,1000 га - землі змішаного типу, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0406, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 1733, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 02 вересня 2015 року, та повернуто ділянку у власність ОСОБА_4 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 1731, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 02 вересня 2015 року та повернуто будинок у власність ОСОБА_4 .

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0935 га, в тому числі по угіддях 0,0935 га - сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0407, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрований в реєстрі за № 910 та повернуто земельну ділянку у власність ОСОБА_4 .

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 274 176,00 дол. США.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/7303/17.

У квітні 2020 року до суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року поновлено ОСОБА_2 строк касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року та відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2020 року до суду надійшла цивільна справа.

28 липня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала до суду касаційної інстанції клопотання про забезпечення позову.

Клопотання мотивоване тим, що з метою запобігання подальшого переоформлення на третіх осіб права власності на квартиру і стояночне місце, які є предметом спору, що в подальшому утруднить виконання рішення суду або взагалі унеможливить його виконання, а також зробить неефективним захист та поновлення порушеного права ОСОБА_2 , необхідно накласти арешт на спірні об`єкти нерухомості.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Справа розглянута та постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, а його повноваження визначені главою 2 «Касаційне провадження» ЦПК України.

У зв`язку з тим, що главою 2 розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України не передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження, суд касаційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень вирішувати зазначене питання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 401, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко