Справа № 754/1302/20
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана разом з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАССА ГРУП» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача в сумі 428474,54 грн., посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем була укладена додакт/ова угода, відповідно до п.4 якої відповідач зобов`язався повернути позивачеві грошові кошти в порядку, визначеному п.п.2.3 додаткової угоди в розмірі 289811,25 грн.

18.05.2018р. та 30.03.2018р. на картковий рахунок позивача, відповідачем було перераховано кошти в розмірі 50000,00 грн. з призначенням платежу повернення коштів згідно договору купівлі-продажу. Різниця коштів в розмірі 239811,25 грн. позивачу не повернута, а тому останні вимущена звернутись до суду з позовом та з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п.1,2,10 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оцінивши доводи заяви про забезпечення позову в контексті змісту позовних вимог, суд вважає вимоги позивача про накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача необґрунтованими та враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-153 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана разом з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАССА ГРУП» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя