Провадження 2-з/521/193/20
Ухвала

06 серпня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮНАКС», Партнерство з обмеженою відповідальністю «СЕРФІНГ СИСТЕМС ЛП», про стягнення грошових коштів та визнання недійсним правочинів,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮНАКС», Партнерство з обмеженою відповідальністю «СЕРФІНГ СИСТЕМС ЛП», про стягнення грошових коштів та визнання недійсним правочинів.

Крім того, разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо належного ТОВ «Люнакс» нерухомого майна:

Будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .;

Автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2 ;

Будівлі та споруди АЗС № 14 за адресою: АДРЕСА_3 ;

Будівлі та споруди АЗС № 13 за адресою: АДРЕСА_4 ;

Виробничі та невиробничі будівлі, за адресою: АДРЕСА_5 .;

Будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_8;

Нежитлові будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_7;

Виробничий будинок за адресою: АДРЕСА_6 .

В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилаючись на те, що 21.02.2017 року між нею та ТОВ «Люнакс» було укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого ОСОБА_1 надала ТОВ «Люнакс» у безпроцентну позику грошові кошти в сумі 4 500 000, 00 грн. на один рік строком до 21.02.2018 року.

Заявник вказує, що свого обов`язку у строк, вказаний в договорі, ТОВ «Люнакс» не виконало.

Також, ТОВ «Люнакс» уклало договір позики з офшорною компанією ПОВ «Серфінг Системс ЛП» та передало належне йому майно в іпотеку, уклавши ряд правочинів, а саме:

- Договір іпотеки № 509 від 27.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є виробничі та невиробничі будівлі автозаправочного комплексу (АЗС), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 та земельна ділянка загальною площею 0,2 га з кадастровим номером :02:002:1016;

- Договір іпотеки № 512 від 27.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 та земельна ділянка загальною площею 0,2400 га з кадастровим номером: :02:001:0003;

- Договір іпотеки № 491 від 25.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є нежилі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 ;

- Договір іпотеки № 511 від 27.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 та земельна ділянка загальною площею 0, 3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010;

- Договір іпотеки № 494 від 25.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Договір іпотеки № 493 від 25.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є АЗС, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, селище міського типу Олександрівка, вул. Перемоги, № 2-С;

- Договір іпотеки № 510 від 27.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є автозаправочна станція № 14, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (один «б») та земельна ділянка загальною площею 0,0800 газ кадастровим номером :01:002:0384;

- Договір іпотеки № 492 від 25.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Мариною Олексіївною, предметом якого є будівля автозаправної станції № 13, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

На думку заявника, не маючи намір повертати позику ТОВ «Люнакс» намагалося тим самим убезпечити майно від задоволення за його рахунок вимог ОСОБА_1 ..

За свідченням заявника, згідно з договорами купівлі-продажу, на підставі яких ТОВ «Люнакс» набуло у власність спірні автозаправні станції, їх оціночна вартість складає:

АЗС в АДРЕСА_1 - 749 000, 00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_2 - 1 040 000, 00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_3 - 242 000,00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_4 - 599600, 00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_8 - 647 500, 00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_6 а - 126 400, 00 грн.;

АЗС в АДРЕСА_7 - 83 900,00 грн.

АЗС в АДРЕСА_5 - 1 100 000, 00 грн..

Заявник вважає, що, загальна оціночна вартість всього спірного майна, станом на день набуття його у власність ТОВ «Люнакс» складає 4 588 400, 00 грн. (чотири мільйони п`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста гривень, 00 коп.).

На думку заявника, необхідність вжиття наведених заходів забезпечення позову пов`язується із тим, що у випадку їх невжиття, фактичне виконання рішення може бути утруднене або унеможливлене, а також може бути утруднений захист порушених прав позивача з огляду на тривале невиконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може утруднити або унеможливити виконання майбутнього рішення та істотно порушити права позивача, оскільки, ТОВ «Люнакс» взяло на себе нові зобов`язання перед ПОВ «Серфінг Системс ЛП», не виконавши попередні зобов`язання перед ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона звернулася до суду із зазначеною заявою.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як вказує заявниця, предметом спору у даній цивільній справі є грошові кошти, передані ОСОБА_1 за договором поворотної фінансової допомоги у розмірі 4 500 000, 00 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн. ТОВ «Люнакс».

Відповідно до заяви про забезпечення позову, заявниця просить суд заборонити вчиняти певні дії, зокрема, дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно.

Однак, на думку суду, заборону на вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно не слід розцінювати як співмірний спосіб захисту від невиконання майбутнього судового рішення.

Крім того, заявником не доведено факту можливого утруднення виконання майбутнього судового рішення, зокрема, не долучено доказів відсутності у ТОВ «Люнакс» іншого рухомого чи нерухомого майна, в рахунок яких забезпечення виконання грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 неможливе.

Взагалі до заяви про забезпечення доказів, заявницею не долучено жодного доказу.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, в порушення вимог законодавства, заявником не долучено і доказів сплати судового збору.

Згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149 - 153, 258 - 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна:

-Будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .;

-Автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Будівлі та споруди АЗС № 14 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Будівлі та споруди АЗС № 13 за адресою: АДРЕСА_4 ;

-Виробничі та невиробничі будівлі, за адресою: АДРЕСА_5 .;

-Будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_8;

-Нежитлові будівлі та споруди АЗС за адресою: АДРЕСА_7;

-Виробничий будинок за адресою: АДРЕСА_6 ; - повернути заявнику.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, у порядку та строки, передбачені ст. ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук