Справа № 309/2037/19
Провадження № 2/309/32/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2020 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О.Я.
при секретарі Зейкан Н. Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування - Хустська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування - Хустська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Хустського районного суду від 11.04.2018 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу дитину залишено проживати разом із позивачкою. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Після розлучення відповідач як батько, не цікавився життям та здоров`ям сина, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватись та приймати участь у його вихованні. Відповідач свідомо самовільно ухилився від спілкування з дитиною, без поважних причин, не приймає участі у його вихованні та фінансовому забезпеченні, у зв`язку із чим наявні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 .
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала просила його задоволити .
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання 27.07.2020 року не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, просив ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 11.09.2019 року, 10.10.2019 року, 30.10.2019 року, 22.11.2019 року, 12.12.2019 року, 24.01.2020 року, 13.02.2020 року, 12.03.2020 року, 01.04.2020 року, 12.05.2020 року, 26.06.2020 року та 27.07.2020 року не з`являвся, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`являвся в судові засідання без поважних причин, не подав відзиву на позовну заяву, не виявив бажання висловити думку щодо позову в судовому засіданні.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Хустської районної державної адміністрації Вовчок М. В. подала до суду заяву, в якій підтримала висновок органу опіки та піклування -Хустської РДА від 23.10.2019 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить суд розглядати справу у їхній відсутності.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування -Хустської РДА від 23.10.2019 про неможливість його надати, суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Хустського районного суду від 11.04.2018 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Після розірвання шлюбу дитину залишено проживати разом із позивачкою. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Після розлучення відповідач як батько, не цікавився життям та здоров`ям сина, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватись та приймати участь у його вихованні. Відповідач свідомо самовільно ухилився від спілкування з дитиною, без поважних причин, не приймає участі у його вихованні та фінансовому забезпеченні, у зв`язку із чим наявні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 .
Згідно висновку органу опіки та піклування - Хустської РДА від 23.10.2019 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є таким, що надати не можливо, оскільки ОСОБА_2 громадянин Вірменії (а.с.50-51).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.
Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітньої дитини превуалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для його життя та здоров`я. За цих обставин, на думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав, відповідає інтересам дитини та знаходиться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленумом Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до правових положень, які містяться в ст.ст. 8, 12 (ч. 6) Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до принципу 2 Декларації про права дитини, дитині має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості і сприятливі умови, які б дали їй можливість розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності. Отже, батьки повинні забезпечувати повноцінний розвиток та життя своїх дітей.
Відповідно до ст.ст.150,153,155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Суд дає критичну оцінку висновку органу опіки та піклування Хустської районної державної адміністрації від 23.10.2019 року щодо неможливості надання висновку, оскільки незаперечним є той факт, що відповідач не проживає разом із дитиною, не відвідує її, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у її вихованні протягом періоду від її народження по день розгляду справи в суді. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту дитини, та, водночас, і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька. Дитина сторін - ОСОБА_3 свого батька не впізнає.
Фактичними даними по справі належним чином підтверджено обставини щодо ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, яка перебуває на забезпеченні та вихованні його колишньої дружини ОСОБА_1 .. Відповідач не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки матеріали справи містять належні та достатні доказові матеріали, які достовірно та безпосередньо підтверджують вказані в позові дані щодо ухилення відповідача ОСОБА_2 від виховання свого сина ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 10, 280-283, ЦПК України, ст.ст.164, 165 Сімейного Кодексу України, 2 Декларації про права дитини, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 768, 40 гривень на користь позивача ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.