РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/625/20

Провадження № 2-о/181/26/20

"13" серпня 2020 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр`єва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності документу,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності документу.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що з метою реалізації наміру оформити дублікат довідки про реєстрацію особи громадянина України він 12 лютого 2007 року звертався до заінтересованої особи. 10 квітня 2010 року його було документовано паспортом громадянина України у зв`язку з набуттям громадянства України, а також оформили дублікат довідки про реєстрацію особи громадянином України у якому ним була виявлена помилка у написанні його по батькові, де його зазначено як « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 », що не збігається з його паспортом громадянина України та свідоцтвом про його народження. За письмовою відповіддю Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області йому оформлено дублікат довідки №1010/07 про реєстрацію особи громадянином на ОСОБА_1 , як зазначено у заяві на оформлення набуття громадянства Україниза територіальним походженням архівної справи. Повторно видати йому зазначений вище дублікат з правильним його прізвищем, іменем та по батькові не видається за можливе. В позасудовому порядку вирішити питання неможливо.

У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно копії дублікату довідки №1010/07 про реєстрацію особи громадянином України вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника замість вірного « ОСОБА_1 », зазначено як « ОСОБА_1 ». Вказані обставини у свою чергу ставлять під сумнів належність заявнику зазначеного документу.

Належність вказаного документу заявнику ОСОБА_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями документів, а саме: копією паспорта серії НОМЕР_1 , копією картки фізичної особи - платника податків, копією перекладеного свідоцтва про народження, з яких вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника « ОСОБА_1 ».

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , дублікату довідки №1010/07 про реєстрацію особи громадянином Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області, виданої 24 червня 2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293,294,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. В. Липинського, буд.7, м. Дніпро), про встановлення факту належності документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , дублікату довідки №1010/07 про реєстрацію особи громадянином Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області, виданої 24 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Ю. Юр`єв