Справа № 2н-2553/08
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2020 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Корольовським районним судом міста Житомира 22 липня 2008 року, за заявою ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 22.07.2008 Корольовським районним судом міста Житомира видано судовий наказ у справі №2н-2553/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в сумі 21 326,76 грн, судовий збір в сумі 106,60 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15,00 грн.

1.2. 23.07.2020 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Фещенко І.С. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з заявою, в якій просив поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу від 22.07.2008 у справі №2н-2553/08, виданого Корольовським районним судом міста Житомира та скасувати вказаний судовий наказ.

1.3. Подана заява обґрунтовувалась тим, що 14.07.2020 представник боржника звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із запитом та з відповіді від 16.07.2020 дізнався про існування судового наказу від 22.07.2008 у справі №2н-2553/08, а також тим, що ОСОБА_1 не визнає обов`язку перед стягувачем щодо сплати заборгованості за кредитним договором.

ІІ. ЦИВІЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

2.1. Відповідно до частини першої статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

2.2. Відповідно до частини другої статті 171 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

3.1. Інститут процесуальних строків спрямований на впорядкування цивільного процесу, забезпечення своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, а метою обмеження процесуальних прав строками є впорядкування і прискорення провадження, а також перешкоджання затягуванню вирішення справи.

3.2. При цьому, варто зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми ЦПК України, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

3.3. Так, у справі Melnik v. Ukraine Європейський Суд з прав людини зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

3.4. В іншій справі, Ponomaryov v. Ukraine, Європейський Суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі плином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Європейський Суд з прав людини звертав особливу увагу, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

3.5. У справі Ustimenko v. Ukraine, Європейський Суд вказав, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за статтею 6 Конвенції.

3.6. Повертаючись до даної справи слід зазначити, що із заявою про скасування судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, виданого Корольовським районним судом міста Житомира, представник боржника ОСОБА_1 звернувся до суду, який видав вказаний судовий наказ більше ніж через 12 років після видачі оспорюваного наказу.

3.7. При цьому, заявляючи питання про поновлення строку для подання заяви про скасування оспорюваного судового наказу від 22.07.2008, представник боржника вказував про те, що ОСОБА_1 стало відомо 16.07.2020 з відповіді Корольовського районного суду міста Житомира від 16.07.2020 на запит представника боржниці.

3.8. Аналізуючи обставини даної справи судом враховується, що стягнута згідно судового наказу від 22.07.2008 з ОСОБА_1 заборгованість виникла на підставі невиконання кредитних зобов`язань, які виникли між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

3.9. Суду не видаються переконливими доводи представника боржника про те, що ОСОБА_1 не було відомо про існування оспорюваного судового наказу від 22.07.2008 про стягнення на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом, оскільки боржниця мала бути обізнана про стан виконання нею взятих на себе кредитних зобов`язань, а також розумно очікувати про можливість стягнення наявної кредитної заборгованості у порядку наказаного провадження, що діяло на час існування між сторонами спірних правовідносин та видачі оспорюваного судового наказу від 22.07.2008.

3.10. Судом також враховується положення статті 104 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами Законом N 962-V від 19.04.2007, що діяв на час видачі оспорюваного судового наказу), якою передбачалося, що після видачі судового наказу суд невідкладно надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів та роз`яснюється його право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.

3.11. Суд вважає за необхідне зазначити, що хоча матеріали справи №2н-2553/08, окрім самого оспорюваного судового наказу від 22.07.2008, не збереглися у зв`язку зі сплином строків їх зберігання, у суду немає жодних підстав вважати, що оспорюваний судовий наказ від 22.07.2008, боржнику не надсилався, або остання його не отримувала. При цьому, адреса місця проживання боржника, вказана у оспорюваному судовому наказі збігається з адресою, яка зазначена самим боржником ОСОБА_1 у поданій заяві про скасування вказаного судового наказу.

3.12. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини вказував на поняття давності, яке забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (див. справа «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», п. 570).

3.13. Крім того, суд критично оцінює доводи представника боржника про те, що остання лише у червні 2020 року дізналася про існування заборони на відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки перебування судового наказу від 22.07.2008 на виконанні державного виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» передбачало вчинення комплексу заходів направлених на його примусове виконання, зокрема, відкриття виконавчого провадження, повідомлення про це боржника, здійснення його викликів до державного виконавця, тощо.

3.14. За вказаних обставин, враховуючи тривалість строку, що минув з моменту видачі оспорюваного боржником судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, який становить більше 12 років, відсутність доказів того, що боржниця вживала хоч якихось заходів, щоб дізнатись про стан наявної заборгованості, що виникла внаслідок кредитних правовідносин з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та наявних проти неї судових проваджень, а також відсутність поважних причин для звернення до суду щодо оспорення виданого Корольовським районним судом міста Житомира судового наказу від 22.07.2008, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для подання заяви про скасування судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, оскільки останнє становитиме невиправдане втручання у принцип res judicata та неминуче призведе до порушення прав стягувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», який має легітимні очікування щодо набуття судовим наказом від 22.07.2008 статусу остаточного судового рішення, у зв`язку з чим у стягувача виникло беззаперечне «право на майно» у розумінні статті 1 Протоколу Першого до Європейської конвенції з прав людини.

3.15. Отже, приймаючи до уваги, що суд не знайшов підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, подана боржником заява підлягає поверненню на підставі частини другої статті 171 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 170, 171, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви в частині поновлення ОСОБА_1 строку для подання заяви про скасування судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, виданого Корольовським районним судом міста Житомира відмовити.

2. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №2н-2553/08 від 22.07.2008, виданого Корольовським районним судом міста Житомира, разом з доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К. В. Шалота