Справа № 428/6824/19
Провадження №2-о/428/162/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_3 , який був зареєстрований та мешкав у м. Луганськ Луганської області. 11.03.2019р. заявник ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька, однак нотаріусом було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з причини неможливості підтвердження факту проживання з померлою на момент смерті, оскільки зазначені документи знаходяться на території, непідконтрольній українській владі. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем необхідне заявнику ОСОБА_2 для оформлення правовстановлюючих документів на спадщину за законом. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою і просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який був зареєстрований один, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв`язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 08.10.1960р. Артемівським Рай ЗАГС м. Луганськ, актовий запис №1182, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 21.06.1996р., зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: АДРЕСА_2 . Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 03.10.1998р., зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є: АДРЕСА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 18.05.2018р. Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №54, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ Луганської області. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської О.В. від 11.03.2019р., відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_2 , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , з причини відсутності відомостей про постійне проживання спадкодавця з спадкоємцем за однією адресою, так як ці документи знаходяться на території непідконтрольній українській владі.

Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості здійснити свої спадкові права у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема комунальними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку окремого провадження. Тому, суд приймає до уваги наявні в матеріалах справи докази, згідно з якими ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за даною адресою мешкала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дочка.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем (зі своїм батьком) ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований один, за адресою: АДРЕСА_1 , тому заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, буд. 32), задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 ), зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ Луганської області, який був зареєстрований один, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович