Справа № 648/1176/20
Провадження № 2/648/508/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 29 квітня 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до судового рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 3 листопада 2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видв його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2015 року.

Однак у нього змінився сімейний стан, зокрема на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та цивільна дружина.

Крім того, він офіційно не працевлаштований та не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та отримує не стабільний дохід.

Просить зменшити розмір аліментів, враховуючи зміну сімейного стану, а саме народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з нього за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 3 листопада 2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дитини ОСОБА_6 на тверду грошову суму у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді від 6 травня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

23 червня 2020 року позивач подав до суду заяву про уточнення повних вимог та просив зменшити розмір аліментів, враховуючи зміну сімейного стану, а саме народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з нього за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 3 листопада 2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дитини ОСОБА_6 на розмір 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити; не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не прибула, відзив на позов не подала.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України, при цьому роз`яснює, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши надані позивачем докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 3 листопада 2015 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2015 року.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Перелік обставин, зазначений в статті 192 СК України, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 ЦПК України

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статтей 183, 184 СК України, за рішенням суду, розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частини 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивачем на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів, будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоров`я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано. Також позивачем не доведено, що він отримує нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідно до частини 2 абзацу 2 статті 182 СК України, мінімальний, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу).

Відповідно до частин 1, 2 статтті 27 Конвенції про права дитини Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує, що у нього на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та цивільна дружина.

Перевіривши надані позивачем докази, суд встановив, що дійсно відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками зазначені: батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 .

Однак позивач будь-яких доказів того, що його сімейний стан змінився не надав.

Також позивачем не надано доказів, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 та на його утриманні знаходиться малолітній син, сам факт народження дитини у особи не свідчить про зміну сімейного стану та знаходження дитини та її матері на утриманні позивача.

У позові позивач зазначив, що офіційно не працевлаштований, однак отримує нестабільний дохід, однак в якому розмірі отримує дохід та джерело отримання доходу не зазначив та не надав доказів цьому.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Кухаренко Валентиною 17 червня 2020 року (номер 168150), яку надав позивач, за ним станом на червень 2020 року рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 в сумі 2 239 грн 54 коп.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у статті 192 СК України, а наявність заборгованості свідчить про неналежне виконання позивачем, як батьком, обов`язку щодо утримання дитини, при цьому позивач є працездатним та отримує доходи (як вбачається із позовної заяви), а зменшення розміру та зміна способу стягнення аліментів буде порушувати право дитини на матеріальне забезпечення.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 16, 19, 76, 81, 247, 263-265, 276-279, 280-284, 293, 315 ЦПК України статтями 180, 182, 192 СК України

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Сокирко Л.М.