Провадження № 2/201/826/2020
УХВАЛА

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Мунтян А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Від позивача ОСОБА_1 27 січня 2020 року до суду надійшла заява, в якій він просить суд постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення паном ОСОБА_2 та/або АТ «Ощадбанк» норм ст. 61 та 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і надіслати її відповідним юридичним та фізичним особам. Заява обґрунтована тим, що у доданій представником відповідача до відзиву на позов копії заяви про приєднання позивача від 24 грудня 2015 року, містяться його паспортні дані і картковий пароль.

У судовому засіданні позивач заяву підтримав і наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 В ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про постановлення окремої ухвали.

Суд, вислухавши учасників процесу, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Окрема ухвала суду це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Інформація про банки чи клієнтів, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави для використання з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму, становить банківську таємницю.

Отже законодавством встановлено, що інформація, яка міститься в кредитному договорі є банківською тайною і є таємною, а не конфіденційною інформацією. До того ж, нормою ч.3 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» чітко визначено: банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» персональні дані, одержані від споживача або іншої особи у зв`язку з укладанням та виконанням договору про надання споживчого кредиту, можуть використовуватися виключно для оцінки фінансового стану споживача та його спроможності виконати зобов`язання за таким договором. В цьому законі передбачена відповідальність сторін кредитного договору як раз в тому випадку, якщо одна із сторін не надає інформації пов`язаної з укладенням договору та його виконанням (ст.ст.15,23 Закону України «Про захист прав споживачів»). Після укладення кредитного договору сторони переходять у площину, де їх відносини регулюються нормами спеціальних законів фінансового та банківського права. Як було зазначено вище, нормою ч.3 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» чітко врегульовано це питання стосовно надання банку права сповіщення означеної інформації.

Положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку представником відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позову, до відзиву на позов, поданий до суду і направлений позивачеві, додав ті документи, які, на його думку спростовують доводи позивача і підтверджують заперечення відповідача проти позовних вимог.

Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» під обробкою персональних даних розуміється будь-яка дія або сукупність дій, здійснених повністю або частково в інформаційній (автоматизованій) системі та/або в картотеках персональних даних, які пов`язані зі збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, поновленням, використанням і поширенням (розповсюдженням, реалізацією, передачею), знеособленням, знищенням відомостей про фізичну особу.

Статтею 11 Закону України «Про захист персональних даних» визначено правові підстави обробки персональних даних фізичних осіб, а саме: дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних виключно для здійснення його повноважень; укладання та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладанню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних; необхідність захисту законних інтересів володільців персональних даних, третіх осіб.

За таких обставин, розглянувши заяву позивача про постановлення окремої ухвали, суд не знаходить підстав для цього, оскільки під час розгляду справи порушень законодавства представником відповідача станом на даний час встановлено не було.

Керуючись ст. 260, 262 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Демидова