Ухвала

12 серпня 2020 року
м. Київ

справа № 235/6761/17
провадження № 61-41392св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,
відповідачі: Міністерство оборони України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України,
третя особа військова частина польова пошта НОМЕР_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Міністерства оборони України, яка підписана представником Вельмою Ігорем Олександровичем, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року у складі судді: Філь О. Є., та постанову апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Азевича В. Б., Тимченко О. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_3 , звернулась з позовом до Міністерства оборони України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_3 , задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України як органу державної влади, яка виразилася у порушенні права на охорону здоров`я та медичну допомогу військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених частиною першою статті 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», внаслідок чого останній 13 грудня 2016 року помер від захворювання, отриманого у зоні АТО.

Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень шляхом безспірного списання вказаних коштів зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного бюджету України для відшкодування шкоди, завданої органами державної влади чи їх службовими особами.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року Апеляційну скаргу Міністерства оборони України та апеляційну скаргу Держави Україна в особі Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Військова частина польова пошта НОМЕР_1 , в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Аргументи учасників справи

У липні 2018 року Міністерство оборони України подало касаційну скаргу, яка підписана представником Вельмою І. О., в якій просило оскаржені рішення скасувати в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позивних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди. При цьому, посилалося на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року та постанови апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2019 року взадоволенні клопотання Міністерства оборони України, яке підписане представником Вельмою І. О., про зупинення виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року та постанови апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року відмовлено.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

У касаційній скарзі Міністерства оборони України міститься клопотання про участь в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Міністерства оборони України про участь в судовому засіданні відмовити.

Справу 235/6761/17 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков