13.08.2020 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/5245/20
Провадження № 2/644/1720/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський підшипниковий завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 21.07.2020 року подано до суду відповідну позовну заяву. Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 31532,28 гривень, яка не була їй виплачена при звільненні, а також вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень. Ухвалою від 22.07.2020 року позовна заява була залишена без руху, саме з підстав не сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди.

12.08.2020 року позивачем подано до суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору. При цьому, в клопотанні позивач зазначила, що у неї скрутне матеріальне становище, вона пенсіонерка та отримує пенсію в розмірі 3331,63 гривні. Грошових заощаджень не має, працювала на ПАТ «Харківський підшипниковий завод», з 2019 року не отримувала заробітну плату. Також, вона страждає рядом захворювань, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, та за станом здоров`я повинна постійно купляти ліки, на що витрачається значна частина її пенсії. До зазначеного клопотання додано довідку з ПФУ про розмір пенсії в серпні 2020 року в сумі 3331,63 гривні.

Досліджуючи зміст поданого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За нормами п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»). Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки позивачем з метою підтвердження її тяжкого майнового стану було надано виключно довідку про розмір її пенсії в серпні 2020 року, також суд враховує, що подано позов про стягнення заборгованості по заробітній платі, будь-яких інших доказів, що могли бути підставою для звільнення від сплати судового збору, суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський підшипниковий завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бугера