СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/20/20
ун. № 759/1958/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Арабаджийської Оксани Сергіївни, Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2019 р. скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд поновити трок подання скарги, прийняти до розгляду, визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Арабаджийської Оксани Сергіївни щодо вчинення нею 13.02.2018 дій по опису та арешту майна і винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника неправомірними та скасувати постанову від 13.02.2018 по виконавчому провадженні ВП №52116998 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Скаргу обгрунтовує тим, що 13.02.2018 державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіальної управління юстиції в Київській області Арабаджийська О.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №759/158/15-ц виданого 05.07.2016 Святошинським районним судом м. Києва склала акт без представника стягувача ПАТ «Банк «Траснт» та боржника ОСОБА_1 у присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та здійснила виконавчі дії по опису та арешту житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 208,6 кв.м, житловою площею 44,7 кв.м розташованого у АДРЕСА_1 , однак на думку скаржника державний виконавець не виїжджала за вказаною адресою, оскільки вище перелічених осіб ні на присадибній ділянці ні в будинку за цією адресою не було і могло бути, так як вказаний будинок закривається на ключ та охороняється чотирма собаками, крім цього державний виконавець не перевіряла документи ОСОБА_4 , що посвідчують його особу, що вказує на те, що постанова складалася у невідомому місці, а підписи у ній біля понятих та зберігача зроблені невстановленими особами, також в акті державний виконавець не конкретизує із скількох кімнат складається будинок, скільки має поверхів, чи є в нього підвальне приміщення, які меблі знаходяться у житловому будинку чи має він інші підсобні приміщення, погріб, вбиральню, що свідчить про те, що опис будинку не робився, внаслідок чого скаржник вважає, що дії державного виконавця по опису та арешту вищевказаного домоволодіння є протиправними, вказаний акт підлягає скасуванню, в силу порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 232, 234).

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 235, 236).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

З`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 05.09.2016 старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Савчуком К.П. відкрито виконавче провадження №52116998 на підставі виконавчого листа №759/1958/15-ц виданого 05.07.2016 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» боргу у розмірі 114972 грн 50 коп. (а.с. 112-115).

07.12.2017 старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Савчуком К.П. винесено постанову в рамках виконавчого провадження №52116998 про доручення проведення опису та арешту майна боржника Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 116).

13.08.2018 державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Арабаджинською О.С. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: житлового будинку, загальною площею 208,6 кв.м, житлова площа 44,7 кв.м, розташованого у АДРЕСА_1 (а.с. 117).

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: -назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Вказані виконавчі дій проводилися у присутності двох понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , та призначено відповідальним зберігачем якого попереджено про кримінальну відповідальність ОСОБА_7 .

Встановлено, що опис арештованого майна містить складений державним виконавцем цілком якісно, в ньому зазначено та описано майно на яке накладено арешт, а тому до посилання скаржника на неякісно складений опис арештованого майна суд ставиться критично.

Суд також звертає увагу на те, що опис арештованого майна складався, хоч і у відсутність боржника, проте за участю двох понятих та зберігача, який отримав копію постанови, щодо можливої заінтересованості яких боржником не надано суду будь-яких аргументів окрім власних припущень.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, скаржник не надав суду обгрунтованих підстав для визнання протиправними дій державного виконавця під час складання постанови про опис та арешт майна боржника від 13.08.2018, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами п. 4 Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження», Закону України «Про виконавче провадження», п. 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012, ст.ст. 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Арабаджийської Оксани Сергіївни, Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 27.04.2020.