Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2020 Справа №607/14001/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Королюк А.Б.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що її донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила ОСОБА_4 , відомості про батька дитини у свідоцтві про народження відсутні. ОСОБА_4 , яка є її онукою проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. ОСОБА_3 , проживає окремо від доньки за іншою адресою. Побутові умови у згаданій квартирі є незадовільними. Впродовж тривалого періоду відповідачка у даній справі не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доньці доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальних норм моралі не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя.Така поведінка відповідача, на думку ОСОБА_1 , свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Позивач разом із чоловіком забезпечують онуку всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купують продукти, сезонний одяг, оплачують навчання та додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, покривають витрати на медичний догляд, купують інші речі, яких потребує дитина. Позивач вважає, що нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дитини та може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовів вимоги визнала та погодилась на позбавлення батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_4 . В подальшому подала суду додаткові пояснення, згідно яких позовні вимоги визнає та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на даний час не має можливості виховувати та утримувати свою доньку.

Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_3 , а також малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянами Російської Федерації, мають право на постійне місце проживання в Україні, що підтверджується посвідкою на постійне проживання.

Відповідно до ч.1 ст.32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, яка набрала чинності для України 14.04.1995, правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти.

Таким чином, враховуючи наведене, для врегулювання спору суд застосовує чинне законодавство України, на території якої постійно проживає неповнолітня ОСОБА_4 , має право на таке постійне проживання, з метою захисту прав та інтересів дитини.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 18 серпня 1994 р. Тушинським відділом ЗАГСу м. Москва, РФ, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Генеральним консульством Російської Федерації в м. Львів, Україна) і її матір`ю є ОСОБА_3 . Відомості про батька відсутні.

Як вбачається із характеристики, наданої Тернопільським ліцеєм №21 - спеціалізованої мистецької школи імені Ігоря Герети Тернопілсьької міської ради Тернопільської області, ОСОБА_4 на даний час проживає з бабусею на АДРЕСА_1 . Навчається в 1-В класі Тернопільського ліцею №21 - спеціалізованої мистецької школи. Дівчинку до школи приводить бабуся, яка цікавиться успіхами ОСОБА_4 , допомагає дитині у всьому.

Згідно Довідки №988, виданої 13.05.2019 р. ПП «Люкс», у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено, що мати малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 часто залишає дитину без поважних причин на тривалий термін, не піклується про неї, матеріально не допомагає, не телефонує, не піклується про її духовний, моральний та фізичний розвиток. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивача, яка є її бабою - ОСОБА_1 .

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2018 р справа №607/1722/18 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.117 КК України і призначено покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням 3 (три) роки іспитового строку.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2019 р. справа №607/5184/19, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнено її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Згідно Висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх

повноліття...».

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.п. 15,16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню її малолітньої дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьких прав є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне

Згідно ч. 2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Положеннями ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вказаних обставин, із врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.07.2020 року становить 2 318 грн., суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_3 в користь неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в твердій грошові сумі, в розмірі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до своєї неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , непрацюючої, в користь неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в твердій грошові сумі, в розмірі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в користь держави в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан