15.01.2020 Справа № 363/4517/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 24 922 грн. 35 коп. та понесених судових витрат в розмірі 1 600 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову.

Відповідач, направив суду заперечення в якому зазначив, що 28 вересня 2012 року отримав кредит у сумі 14 016 грн. строком до 19 вересня 2014 року, однак з позовом звернувся 21 листопада 2014 року зі спливом строків позовної давності, а відтак враховуючи вказане просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності й відмовити в задоволенні даного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 28 вересня 2012 року між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R011.0019031, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 14 016 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,99 % річних та 2,29 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит у повному обсязі до 19 вересня 2014 року з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

Відповідач ознайомився і погодився з Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі та власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача.

Згідно п. 7.1 Умов клієнт зобов`язується належним чином здійснювати погашення заборгованості по кредиту та інших належних до сплати платежів відповідно до умов договору шляхом перерахування. коштів на рахунок. Усі ризики, які пов`язані зі зміною обставин, з яких клієнт виходив при укладанні договору, клієнт приймає на себе. Зміна таких обставин не може бути підставою зміни умов договору, а також невиконання клієнтом зобов`язань за договором. Клієнт також підтверджує, що особа кредитора немає для нього суттєвого значення.

Як вбачається з меморіального ордеру № Loan-202612 від 28 вересня 2012 року, кредит відповідачу того ж дня надано кошти у розмірі 14 016 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконав, термін сплати коштів порушено.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Разом з цим, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви представника відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, суд враховує наступне.

Відповідно до норми частини п`ятої статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З додатку до кредитного договору № 2б сторони кредит відповідачу було надано строком на 24 місяці, з додатку до пам`ятки клієнта підписаної сторонами сторони обумовили остаточну дату останнього платежу кредиту 19 вересня 2014 року.

Отже, враховуючи положення статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності в даному конкретному випадку почався з дати наступної, коли позичальник мав повернути позику, тобто з 20 вересня 2014 року.

Тобто, позовна давність за вимогами позивача спливла 20 вересня 2017 року, однак даний позов пред`явлений позивачем до суду лише 21 листопада 2017 року.

Одночасно, судом не встановлено обставин переривання перебігу позовної давності за спірними зобов`язаннями відповідача.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивачем не надано будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності.

Так, суд приходить до висновку, що позивач мав реальну можливість своєчасно у межах строку позовної давності звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Норми частин 3 і 4 статті 267 ЦК України передбачають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, будь-яких обставин поважності причин пропущення позовної давності, стороною позивача не наведено та відповідних доказів цього суду не надано.

За таких обставин, враховуючи заяву представника відповідача про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити саме з підстав спливу позовної давності.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 30 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Банк «Траст», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України 14 листопада 2007 року в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою

АДРЕСА_1. Суддя