Справа № 234/4861/18
Провадження № 2/234/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., Антонюка Д.І., представника позивача ОСОБА_1 Г., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кооперативного об`єднання «ЖБК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року Кооперативне об`єднання «ЖБК» (далі КО «ЖБК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року у розмірі 3455,08 грн. та судового збору у розмірі 1762,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . На квартиру відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , на якому відображається рух грошових коштів та здійснюються бухгалтерські операції. Власником та балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 є ЖБК «НКМЗ-2», який самостійно визначив виконавця послуг та 01.03.2010 року уклав Договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території з КО «ЖБК». На теперішній час даний Договір є діючим, свої зобов`язання КО «ЖБК» виконує у повному обсязі. Основною статутною діяльністю об`єднання є забезпечення поточного утримання житлового та нежитлового фондів, благоустрій будинків та прибудинкових територій, прибирання сміття, боротьба із забрудненнями, малярні та штукатурні роботи, поточний ремонт, технічне обслуговування, експлуатація житлового та нежитлового фондів, їх інженерного обладнання та інших побутових виробів, водопровідні та каналізаційні роботи. У період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року позивачем, крім виконання поточного утримання будинку, власними силами здійснено заміну внутрішньо-будинкової системи водо- та тепло- постачання на металопластикові труби, що відноситься до категорії капітального ремонту. Також позивачем постійно виконувалися заявки жителів будинку по усуненню аварійних ситуацій, виконувалися роботи по поточному ремонту покрівлі та інше. Протягом усього періоду здійснювалися роботи по підготовці будинку до експлуатації в опалювальний період, які приймаються теплопостачальною організацією, про що складаються акти готовності та паспорти готовності будинку в опалювальний період.

В порушення вимог діючого законодавства, відповідач ОСОБА_2 не приймає участь у витратах, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року у розмірі 3455,08 грн.. В порядку ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з оформленим Актом-претензією про неякісне надання послуг та заявою про перерахунок платежів ОСОБА_2 до позивача не зверталася. Розрахунок заборгованості проведено виходячи із загальної площі квартири 54,1 кв.м. за тарифами встановленими рішеннями Краматорської міської ради №273 від 19.04.2017 року, затвердженого загальними зборами членів КО «ЖБК» від 26.05.2017 року у розмірі 3,31 грн. за 1 кв.м, а до прийняття нового розміру тарифу, вартість послуг складала 2,12 грн. за 1 кв.м., затвердженого загальними зборами членів КО «ЖБК» від 05.02.2011 року.

Згідно Договору на поточне утримання будинку та прибудинкової території, саме КО «ЖБК» має право звернутися до суду про примусове стягнення заборгованості за надані послуги. На підставі заяви позивача від 04.12.2017 року Краматорським міським судом 22.12.2017 року видано судовий наказ про стягнення на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Ухвалою Краматорського міського суду від 19.01.2018 року вказаний судовий наказ було скасовано, у зв`язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду із тими ж вимогами у позовному провадженні.

01.06.2018 року відповідачем ОСОБА_2 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити КО «ЖБК» у стягненні боргу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року у сумі 3455,08 грн., з огляду на те, що договірні відносини між сторонами відсутні, з нею жодна юридична організація будь-яких договорів не укладала, що є порушенням законів «Про кооперацію» та «Про захист прав споживачів». Будинок АДРЕСА_2 , в якому вона проживає, не є кооперативною власністю, оскільки Рішенням міської ради №10 від 06.01.1988 року був переданий у комунальну власність, а пізніше у власність приватному «ЖЕК - 7». Договір про обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.03.2010 року укладено між двома юридичними особами КО «ЖБК» та неіснуючим за законом ЖБК «НКМЗ-2», а вимоги позивач висуває саме до неї. КО «ЖБК» є неналежним позивачем, а вона є неналежним відповідачем по даній справі, тому що Договором визначено обслуговування будинку та прибудинкової території, які їй та членам кооперативу ЖБК «НКМЗ-2» не належать. Позивачем не надано суду підтверджуючих документів щодо обслуговування ним будинку та прибудинкової території, не надані Акти виконаних робіт за відповідний період. Також, на думку відповідача, вона повинна сплачувати не за площу квартири 54,10 кв.м, а за належну їй процентну долю площі всього будинку, яка відсутня у неї за юридичними документами.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив позов КО «ЖБК» задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3455,08 грн. та сплачений судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги КО «ЖБК» не визнала, та просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками, виконавцями та споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції Закону, чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст. 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до вимог ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21.02.2001 року.

Згідно довідки №12108 від 13.04.2018 року за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , з 26.09.2001 року по теперішній час.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 29 Закону № 1875-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Будинок АДРЕСА_2 , в якому знаходиться належна на праві власності відповідачці квартира, є власністю житлово-будівельного кооперативу «НКМЗ-2», який на підставі рішення загальних зборів КО «ЖБК» від 12.11.2010 року увійшов в члени кооперативного об`єднання. Позивач КО «ЖБК» надає послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій членам кооперативу, участь у витратах на які несуть власники квартир.

Крім того, між КО «ЖБК» (Виконавець) та ЖСК «НКМЗ-2» (Кооператив), було укладено Договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення Виконавцем поточного утримання будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_2 , а Кооперативом (власниками квартир та нежилих приміщень цього будинку) своєчасної оплати членських внесків за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених законом. Згідно п.1.2 невід`ємною частиною договору є Додаток №1 (розшифровка тарифу на поточне утримання будинку), який затверджено загальними зборами засновників КО «ЖБК» та погоджений з органом місцевого самоврядування, або на підставі затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про встановлення відповідних тарифів. Відповідно до п.5.4 вказаного договору, при несплаті окремим абонентом членських внесків Виконавець самостійно має право звернутися до суду про примусове стягнення із боржника цих витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року (в редакції за станом на день виникнення правовідносин) (далі Закон), кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Згідно ст. 2 зазначеного Закону, кооперативна організація - кооператив або кооперативне об`єднання.

Як вбачається з вимог ст. 30 Закону, кооперативне об`єднання - спілка, ліга, асоціація, альянс та інші форми добровільного об`єднання кооперативів за видами діяльності чи територіальною ознакою з метою створення сприятливих умов для діяльності кооперативів, що входять до його складу, та їх членів.

При цьому, вищим органом управління кооперативу, як вбачається з вимог ст. 15 Закону, є загальні збори членів кооперативу до компетенції яких належить, зокрема: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Також судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів №10 від 06.01.1988 року, будинок АДРЕСА_2 ) був переданий у власність КП «ЖЕК №7». Вказане рішення в частині передання права власності було скасоване рішенням виконкому Краматорської міської ради №672 від 08.10.2010 року. Загальними зборами ЖБК «НКМЗ-2» від 19.08.2010 року було прийняте рішення про вступ в КО «ЖБК» та рішенням загальних зборів КО «ЖБК» від 12 .11.2010 року ЖБК «НКМЗ-2» прийнятий до кооперативного об`єднання.

Рішення загальних зборів кооперативів є чинними, оскільки ніким не оспорені і не скасовані, тому доводи відповідачки ОСОБА_2 про те, що КО «ЖБК» є неналежним позивачем є необґрунтованими.

Згідно Статуту КО «ЖБК», затвердженого рішенням установчих зборів кооперативного об`єднання від 01.09.2009 року, із змінами зареєстрованими 15.12.2015 року, основною діяльністю об`єднання є, зокрема утримання будинків та прибудинкових територій. При цьому, у своїй основній діяльності об`єднання користується тарифами, затвердженими державою та органами місцевого самоврядування, або встановленими самостійно та погодженими в порядку діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону, кооперативи надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу №7 загальних зборів членів КО «ЖБК» від 05.02.2011 року було затверджено розміри членських внесків і оплати на поточне утримання будинків і прибудинкової території, зокрема для п`ятиповерхових будинків в розмірі 2,12 грн. без ПДВ за 1 кв.м. з 01.02.2011 року, а згідно виписки з Протоколу №36 загальних зборів членів КО «ЖБК» від 26.05.2017 року було затверджено з 01.06.2017 року розміри членських внесків на поточне утримання будинків і прибудинкової території, зокрема для п`ятиповерхових будинків в розмірі 3,31 грн. без ПДВ за 1 кв.м. Данні тарифи також відображені в Додатках 1 до договору про поточне утримання будинку та прибудинкової території від 01.03.2010 року по АДРЕСА_2 .

Вказані вище рішення загальних зборів не скасовані і були чинними у відповідний час.

При цьому, згідно ст. 37 Закону, держава гарантує додержання прав і законних інтересів кооперативних організацій та їх членів, максимально сприяє розвитку і зміцненню їх господарської самостійності. Держава не відповідає за зобов`язаннями кооперативних організацій, а кооперативні організації не відповідають за зобов`язаннями держави. Забороняється втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій, крім випадків, прямо передбачених законом.

Згідно довідки по о/р №470 за період з листопада 2014 року по лютий 2018 року за послуги по утриманню будинку за адресою: АДРЕСА_3 , розмір заборгованості становить 3455,08 грн..

На підтвердження факту надання позивачем КО «ЖЕК» належних поточних житлово-комунальних послуг відповідно до Договору суду надані Акти готовності до опалювального періоду за 2014-2017 роки будинку АДРЕСА_2 ), складені представниками ТОВ «Краматорськтепломережа», паспорта готовності до роботи в опалювальний період 2016/2017 року та 2017/2018 роки будинку АДРЕСА_2 , Особливі зауваження до Паспорту готовності до роботи в опалювальний період 2016/2017 року, будинку АДРЕСА_2 .

Доводи відповідачки про те, що відсутність договірних відносин між сторонами звільняє її від оплати послуг КО «ЖБК» є безпідставними, оскільки встановлено, що відповідачу надавалися такі послуги, а сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від обов`язку оплачувати надані послуги.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постановах від 19 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює право споживача на отримання послуг та обов`язок їх оплачувати.

Крім того, ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців комунальних послуг.

Згідно положень даної статті у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідачкою належним чином оформлених актів-претензій споживача відповідно до положень ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» або задоволених її претензій до суду не надано, тому суд вважає, що нею не доведено належними доказами не надання або надання неналежної якості житлово-комунальних послуг позивачем КО «ЖБК».

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що несвоєчасне внесення відповідачкою ОСОБА_2 плати за надані позивачем КО «ЖБК» послуги з утримання будинку та прибудинкової території порушують права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки суми заборгованості за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року у розмірі 3455,08 грн..

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кооперативного об`єднання «ЖБК» (ЄДРПОУ 3683410, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ювілейна, 36) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кооперативного об`єднання «ЖБК» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року у розмірі 3455,08 грн., судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а всього 5217 (п`ять тисяч двісті сімнадцять) гривень 08 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.02.2020 року.

Суддя В. О. Заборський