Справа № 199/2074/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі представника позивача адвоката В.Дубовенко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку заочного розгляду в порядку позовного провадження (заочний розгляд справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влада Юріїівна, державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар Інна Віталіївна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Позов обґрунтований тим, що матір`ю позивача ОСОБА_4 18.02.2015 р. був складений заповіт на користь трьох її дітей в рівних частках кожному: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина. 18.09.2018 р . ОСОБА_3 , позивач та ОСОБА_6 прийняли спадщину, кожен в рівних частках, по 1/3 частини нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 . 22.11.2018 р. ОСОБА_6 було написано заяву про відмову від спадщини на користь позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

08.11.2018 р. позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар Інни Віталіївни з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого брата ОСОБА_3 , та отримала повідомлення від нотаріуса про те, що приватним нотаріусом Журавель В.Ю. 18.09.2018 р. було посвідчено заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , та надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори).

На переконання позивача заповіт є недійсним, тобто таким, що суперечить положенням ЦК України та не відповідає внутрішній волі померлої особи: померлий важко хворів (ВІЛ- інфікований), був наркоманом, та, роблячи розпорядження, ймовірно був під дією наркотичних засобів, чим і скористався відповідач.

Разом з тим, позивач допускає, що таке розпорядження брат зробив заради отримання наркотичних засобів.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 24.07.2019 р. призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи усвідомлював померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи міг керувати ними на момент складання заповіту від 18.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю.;

-ухвалою суду від 24.07.2019 р. за клопотанням позивача витребувані докази:

1.з Микитинської колонії управління пенітенціарної служби України у Донецькій області №87 (84635, Донецька область, Микитинський район, м. Горлівка, вул. Живописна, 46) в завірених копіях характеристику, історію хвороби, амбулаторну медичну карту наркологічного хворого, контрольну картку диспансерного обліку засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 23.02.2009 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України;

2.з КП «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9 Дніпропетровської обласної ради (49023, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 29) в завірених копіях історію хвороби, амбулаторну медичну карти наркологічного хворого, документ на підтвердження того, що ОСОБА_3 був взятий на облік людей, які живуть з ВІЛ;

3.з КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» (49000, м. Дніпро, вул. Новосільна, 1) в завірених копіях історію хвороби, амбулаторну медичну карту, документ на підтвердження перебування на обліку та отримання медичної допомоги у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

4.з КП «Дніпровська міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, 12-А) в завірених копіях історію хвороби, амбулаторну медичну карту, документ на підтвердження перебування на обліку та отримання медичної допомоги у Комунальному закладі «Дніпровська міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

5.з КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня; Дніпропетровської обласної ради» (49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) в завірених копіях історію хвороби, амбулаторну медичну карти, медичні документи на підтвердження перебування на обліку та отримання медичної допомоги у КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

6.від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влади Юріївни ( АДРЕСА_2 ) в завіреній копії спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

7.з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (49023, м. Дніпро, вул. Радистів, 8) в завіреній копії спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- ухвалою суду від 20.12.2019 р. провадження у справі поновлено.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 -80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким заповідала усе майно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. 18.02.2015 р. (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 24).

Заявою від 22.11.2018 р. ОСОБА_7 відмовився від спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною заявою (а.с. 17).

ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною заявою від 29.01.2019 р. до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю.

Сокрухін Л.І. прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною заявою від 18.09.2018 р. до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно з яким всі та права та обов`язки, я також все інше майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті, і на щ що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 68).

Після смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_5 подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 53), що підтверджується відповідною заявою до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 10.11.2018 р.

22.11.2018 р. ОСОБА_7 подав заяву до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини після смерті брата ОСОБА_3 на користь сестри ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною заявою (а.с. 60).

ОСОБА_2 подав 13.02.2019 р. заяву до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 69).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 10.10.2019 р. ОСОБА_3 станом на 18.09.2018 р. будь-яким психічним захворюванням не страждав, за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Правовідносини між сторонами по даній справі виникли з оспорювання правочину (заповіту).

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом на підставі наданих суду доказів, зокрема, заповіту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , позивач вважає, що порушені її права, як спадкоємця, після смерті брата ОСОБА_3 , оскільки вона є власником 2/3 часток спадкового майна після смерті матері ОСОБА_4 , та є спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_3 , тоді як наявність заповіту ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 унеможливлює спадкування нею 1/3 частки спадкового майна, яке в свій час була отримано їх матір`ю - ОСОБА_4 у спадок.

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання правочину недійсним.

Згідно із ст. 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону.

Спеціальною нормою, яка регламентує підстави визнання заповіту недійсним або нікчемним є приписи статті 1257 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Призначення експертизи у разі заявлення клопотання про її призначення хоча б однією зі сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи згідно з вимогами п. 2 ч. 1 статті 145 ЦПК України є обов`язковим (Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 березня 2017 року у справі № 6-2833цс16).

Як встановлено судом на підставі висновку №22 від 10.10.2019 р. судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 станом на 18.09.2018 р. будь-яким психічним захворюванням не страждав, за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Суд відхиляє, як доказ, наданий позивачем вирок суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки цей доказ не є належним (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Джерела отримання доказів вичерпані.

Таким чином, позивачем не виконаний обов`язок доказування того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280 - 282, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влада Юріїівна, державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар Інна Віталіївна про визнання заповіту недійсним відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 03.02.2020 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї