ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №576/828/20

Номер провадження 22-ц/816/1545/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2020 року в складі судді Колодяжного А.О., постановлене у м. Глухів,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з позовом у 29.04.2020 року, ОСОБА_1 просив визнати протиправним та незаконним його звільнення з посади юрисконсульта КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради та поновити його на вказаній посаді.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.01.2016 року був прийнятий на посаду юрисконсульта Глухівської центральної районної лікарні, а 01.04.2020 року звільнений з цієї посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату. Звільнення вважає незаконним, бо після припинення Глухівської центральної районної лікарні шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня», статут цього підприємства, в порушення вимог закону, був затверджений Виконавчим комітетом Глухівської міської ради, а не Глухівською міською радою. Крім того, за статутом відповідача штатна чисельність підприємства визначається на підставі фінансового плану. Проте цей фінансовий план не був погоджений із Виконавчим комітетом Глухівської міської ради, а не з самою міською радою, і це погодження відбулось після того, як був затверджений штатний розпис підприємства. Вказує, що його звільнення було викликано мотивами особистої неприязні до нього з боку директора підприємства, а під час вручення попередження про скорочення було запропоновано посаду робітника з комплексного обслуговування та ремонту будинків, що не відповідає його освітньо-кваліфікаційному рівню.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову, оскільки при винесенні питання про зміну в штатному розписі відповідач повинен був керуватись фінансовим планом, який у відповідності, до статуту повинен був затверджуватись Глухівською міською радою, як засновником. Крім того, власником рішення про зміну в штатному розписі та проведення процедури скорочення не приймалось. Вказує, що звільнення відбулося з мотивів особистої неприязні керівника підприємства до нього, про що свідчать попереднє звільнення та оголошення догани.

Відзиву на апеляційну скаргу від КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явилися, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином завчасно. Позивач у своєму зверненні до суду просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи через припинення Глухівської центральної районної лікарні шляхом пере утворення в Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарні» Глухівської міської ради згідно рішення Глухівської міської ради Сумської області від 27.09.2019 року та затвердженого 23.01.2020 року статуту цієї медичної установи ця установа є правонаступником всіх прав і обов`язків припиненої Глухівської центральної районної лікарні.

Розділами 7,8 статуту Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарні» Глухівської міської ради ( далі медична установа, підприємство) визначені порядок управління установою, організаційної структури підприємства та повноваження керівника установи, яким виступає генеральний директор.

До повноважень генерального директора належить самостійно вирішувати питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені законодавством та цим статутом до компетенції засновника та уповноваженого органу управління майном, прийняття рішення про прийняття, звільнення з роботи працівників, створювати умови підвищення і кваліфікаційного рівня працівників згідно із затвердженим в установленому порядку штатним розписом, визначення штатної чисельності підприємства на власний розсуд на підставі фінансового плану погодженого в установленому законодавством та цим статутом порядку з урахуванням необхідності створення відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості допомоги і виробничої необхідності.

Отже, установчим документом підприємства чітко визначено, що питання штатної чисельності на підприємства визначається на власний розсуд його керівником, який затверджує штатний розпис з урахуванням погодженого фінансового плану.

Згідно наказу керівника підприємства від 28.01.2020 року №4-ОД з даної дати введено в дію штатний розпис, в якому передбачено 0,5 ставки посади юрисконсульта.

31.01.2020 року генеральний директор підприємства приймає наказ № 5-од про скорочення 0,5 посади юрисконсульта з 01.04.2020 року у зв`язку із необхідністю проведення оптимізації штатної чисельності підприємства та відсутністю виробничої необхідності в даній посаді. Цим наказом передбачено запропонувати працівнику вакантну посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків.

Рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради від 25.02.2020 року №38 затверджено фінансовий план підприємства.

У листі в.о. керівника підприємства від 06.08.2020 підприємство підтвердило, що затверджений штатний розпису на 01.04.2020 року відсутній.

Позивач 26.01.2016 року був прийнятий на 0,5 посади юрисконсульта Глухівської центральної районної лікарні і у зв`язку із перетворенням цієї медичної установи в Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарні» Глухівської міської ради продовжив працювати на даній посаді на підприємстві. 31.01.2020 року його попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП і запропонована вакантна посада, від якої позивач відмовився.

У листі в.о. генерального директора від 11.06.2020 року за №1014/01-13 позивача було повідомлено, що за період з 31 січня по 01 квітня цього року до шатного розпису підприємства вводилися нові посади шляхом перепрофілювання посад. До звільнення позивачу іншої посада не пропонувалося.

Наказом від 01.04.2020 року № 29-Од позивача звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату по ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи було встановлено факт того, що у КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради мали місце зміни в організації виробництва та праці, а роботодавцем було дотримано процедуру звільнення позивача попереджено за два місяці та запропоновано іншу посаду.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником серед яких скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених в цьому пункті цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відмовляючи у позові, місцевий суд не повно з`ясував обставину того чи відбулось фактичне скорочення чисельності або штату на підприємстві, бо з прийняттям 31.01.2020 року наказу про скорочення 0,5 посади юрисконсульта з 01.04.2020 року у зв`язку із необхідністю проведення оптимізації штатної чисельності підприємства та відсутністю виробничої необхідності в даній посаді, на підприємстві затвердження нового штатного розпису, який би не передбачав 0,5 ставки посади юрисконсульта, що скорочувалася, фактично не відбулось, а тому на день звільнення дана посада продовжувала існувати в діючому на підприємстві на 01.04.2020 року штатному розписі і підстав для розірвання з позивачем трудового договору за ч. 1 ст. 40 КЗпП не було.

Окрім того, підприємство підтвердило, що до часу звільнення позивача до діючого штатного розпису вводилися нові посади, але судом не досліджувалось це питання та не з`ясувалася можливість запропонування нових посад ОСОБА_1 через його майбутнє звільнення.

За таких обставин колегія суддів визнає, що внаслідок недотримання керівником підприємства встановленого установчими документами порядку щодо затвердження штатної чисельності, вимоги позивача про його поновлення на посаді є законними і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позову та поновлення ОСОБА_1 на 0,5 штатної посади юрисконсульта Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради підлягає стягненню в дохід держави 840,80 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1261,20 грн - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Поновити ОСОБА_1 на 0,5 штатної посади юрисконсульта Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради в дохід держави 840,80 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1261,20 грн - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик