Дата документу 28.01.2020 Справа № 554/500/20
Провадження №2-зз/554/9/20
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві клопотання адвоката Ноги Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката Ноги А.П. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначає, що в 2010 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ТОВ «Агрокапітал 3000» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

22 листопада 2010 року за наслідком розгляду заяви представника позивача Октябрським районним судом м.Полтави у справі № 2-11951/10 було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову. Згідно ухвали суду було обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС в Полтавській області), у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань. Вказану ухвалу суду було направлено до Державної Прикордонної служби України для виконання. Про існування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 дізнався з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.04.2018 року.

Суд, постановлюючи ухвалу від 22.11.2010 року у справі № 2-11951/10, вийшов за межі наданих йому законодавством повноважень, що стало результатом незаконного судового рішення та позбавлення ОСОБА_1 конституційного права свободи пересування та права вільного виїзду за межі України.

Питання про обмеження у праві виїзду боржника за межі України не може бути вирішено в порядку забезпечення позову, а є заходом, який може бути застосований до боржника при здійсненні примусового виконання рішення суду у передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

У зв`язку з цим, вважає ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2010 року, постановлену в межах цивільної справи № 2-11951/10, безпідставною та такою, що суперечить нормам законодавства України. На підставі наведеного, посилаючись на положення ст.33 Конституції України, позицію Верхового Суду України, просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , які вжиті на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 22 листопада 2010 року у справі №2-11951/10.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від заявника надійшла заява, в якій останній просив провести розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2010 року у справі №2-11951/10 в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Крім статті 33 Конституції законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч.2 ст.441 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3 ст.441 ЦПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Пунктом 5 ч.1 ст.6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Перелік заходів забезпечення позову визначений у ст.152 (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду), та встановлення заборони виїзду за межі України як вид забезпечення позову у ч.1 ст.150 ЦПК України, та у ч.1 ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду) не передбачено.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч.2 ст.152 ЦПК України), оскільки відповідно до ст.33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

З огляду на викладене, враховуючи, що редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка діяла на час постановлення ухвали про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України не передбачала такого виду забезпечення позову, то застосування зазначеного способу забезпечення позову під час розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості за кредитним договором є помилковим, і на даний час ці заходи обмежують конституційні права ОСОБА_1 , а тому суд дійшов до висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158, 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката Ноги Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 листопада 2010 року по справі № 2-11951/10, у виді тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Копію ухвали направити до Державної прикордонної служби України, а також учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : А.М.Чуванова