РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г..,

за участю секретаря судового засідання Поліщук К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану відпустку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому проситьстягнути з відповідача ДСП «Чорнобильський спец комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15 травня 2017 року по 16 серпня 2017 року в розмірі 15 892.80 грн. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 01 березня 2011 року по 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 працював на Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильський спецкомбінат» на різних посадах та його було звільнено у зв`язку з переведенням до ДСП «Екоцентр», при цьому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 23 дні в розмірі 5561,63 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 5561 грн. 63 коп.; стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 29 лютого 2016 року по 15 травня 2017 року в розмірі 86976 грн. 96 коп.; в решті вимог відмовити. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року рішення Богунського районного суду м. Житомира змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ДСП «Чорнобильський спец комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2016 р. по 15.05.2017 року в розмірі 69 928,32 грн». З моменту винесення рішення судом першої інстанції, тобто 15 травня 2017 року про сплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5561.63 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2016 р. по 15.05.2017 року в розмірі 69 928,32 грн., вищевказані грошові кошти позивач ОСОБА_1 отримав від відповідача лише 16 серпня 2017 року. Отже, зважаючи нате, що з 15 травня 2017 року по 16 серпня 2017 року відповідачем не виконувалися вимоги рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2017 року та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 24.07.2017 року, позивач просить стягнути середній заробіток. Таким чином, затримка остаточного розрахунку склала 55 робочих днів. Таким чином, середній заробіток, який відповідач повинен виплатити йому в зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні по виплаті грошової компенсації за невикористану відпустку складає 15 892,80 грн. (55 день х 288,96 грн.). Ці дії відповідача є незаконними, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

13 вересня 2017 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Гумен Н.В.

14 вересня 2017 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

26 вересня 2017 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

14 грудня 2017 року ухвалою судді задоволено клопотання представника відповідача Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат та провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану відпустку зупинити до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Екоцентр», Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно розпорядження керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2019 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 295/10295/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану відпустку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 року головуючим призначено суддю Перекупку І.Г.

24 грудня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат", згідно якого та просить відмовити в задоволенні повністю та розглядати справу без участі представника.

Сторони в судове засіданні не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач з 01 березня 2011 року по 29 лютого 2016 року працював на Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильський спецкомбінат» на різних посадах та його було звільнено у зв`язку з переведенням до ДСП «Екоцентр», при цьому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 23 дні в розмірі 5561,63 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 5561 грн. 63 коп.; стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 29 лютого 2016 року по 15 травня 2017 року в розмірі 86976 грн. 96 коп.; в решті вимог відмовити.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року рішення Богунського районного суду м. Житомира змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ДСП «Чорнобильський спец комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2016 р. по 15.05.2017 року в розмірі 69 928,32 грн.»

Постановою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року постановлено рішення Богунського районного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року у незміненій частині та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до копії платіжного доручення № 1541 від 16 серпня 2017 року остаточний розрахунок по середньому заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2016 р. по 15.05.2017 року в розмірі 69 928,32 грн. відповідач провів з позивачем лише 16.08.2017 року.

Отже, матеріалами справи доведено та відповідачем не оспорюється, що позивач перебував з ним у трудових відносинах.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно правового висновку, який викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Суд дійшов висновку про те, що затримка розрахунку сталася саме з вини відповідача.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, за положеннями статті 117 КЗпП обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Абзацом третім пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 складає 288,96 грн., що підтверджується рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2017 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24 .07.20174 року.

Крім того, згідно графіків роботи на 2016-2017 роки, введений в дію графік, зокрема персоналу підприємства по графіку 4/3 (понеділок четвер).

Таким чином, кількість робочих днів затримки розрахунку середнього заробітку за період з 16.05.2017 року по 16.08.2017 року складає 52 дні.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку розраховується наступним чином: 288,73 грн. (середньоденна заробітна плата) х 52 робочий день затримки розрахунку = 15013,96 грн. і підлягає стягненню з відповідача Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" без утриманням з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 604,61 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про оплату праці», ст. ст. 44, 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст.259, 263-268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану відпустку, задовольнити частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в розмірі 15013,96 грн. (п`ятнадцять тисяч тринадцять гривень 96 коп.) без урахування суми податків й інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 604,61 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильський спецкомбінат" (Київська обл., Іванківський р-н, м. Чорнобиль, вул. Радянська, 70, ).

Суддя І.Г. Перекупка